— 35 — 



genomlefvat årtusenden och säges årligen gifva en skörd af 70,000 

 80,000, ja någon gång ända till 100,000 valnötter, hvilka fem 

 tartar-familjer dela sig emellan. Utom dessa ofvannämnda träd- 

 slag uppnå stundom bokar, lönnar (Acer pseudoplatanus) och 

 almar jättelika dimensioner i Europa. 



I Asien, Afrika och Amerika träffar man dock träd ännu 

 större och äldre än Europas uråldrigaste jättar. Bekanta äro 

 Indiens märkvärdiga Fieus-arter *), de stora Bombax-arterna och 

 det åldriga, ytterst långsamt växande drakblodsträdet (Dracceua 

 JJraco) på Teneriffa, som Decandqlle ansåg som ett af jordens 

 äldsta monumenter. Den stora jätteplatanen vid Smyrna, som 

 nedtill är ihålig, sa att ryttare heqvämt kunna passera igenom 

 den, uppskattas till 4000 års ålder enligt K. Mueller, som dock 

 tillägger, att han anser denna uppskattning för hög. På Libanon 

 återstår numera endast ett fåtal af de uråldriga cedrarne (Cedrus 

 LAbani), och endast circa 8 individer uppskattas vara öfver eller 

 omkring 800 år. Montezumas cypress (Ta.vodium distichurn) vid 

 Chapultepek i Mexico, och det stora trädet af samma ärt vid S:t 

 Maria nära Oaxaca uppskattas enligt Fries **) vara 4000—6000 

 ar gamla. Den Californiska jättecedern (Thuja gigantea) uppgif- 

 ves nå en höjd af 200 fot, och täflar således med heta zonens 

 resligaste palmer. 



De största af alla kända träd anses dock vara Baobab 

 (Adansonia digitata) och Sequoia (Seg uoia gigantea***). Det för- 

 sta utmärker sig ej genom någon betydande höjd, men väl genom 

 m oerhörd tjocklek och en krona, som någon gång lär hafva 

 ända till 1(50 fot i diameter, så att ett träd på något afstånd 

 liknar en hel skog. Adanson mätte i medlet af förra seklet i 

 närheten af Gröna-udden i Senegambien ett individ, som höll 22 

 möt res (ungefär 74 fot) i omkrets, och som han efter jemförelse 



Det .stora fikonträdet vid Nerlmdduh gissas vara detsamma, som det A J/EX AN- 

 DES den etore såg på sitt fälttag. (Jeniför K. Muller 1. c. p. 242). 

 ]. c. p. I8N. 



Detta jättestora barrträd, som först under våra dagar blifvit upptäckt, skiljer 

 tig så betydligt från clia förut bekanta genera af Conifera, att man allmänt 

 M ense um all dit bör åtgöra ett egel ireniis. Det liar redan erliiHIit tre 

 -'eniih-naiiiii, iitinligeii Sequoia. \\ ellingtonia oeli Washingtonin. 



