— 48 — 



D Sp. E Sp. F Sp. G Sp. 



2177,25 (5) 1947,21 (5) 1796,10 (4) 1590,90 (3) 



,48 (4) ,18 (4) 6,09 (3) 1,07 (2) 



,64 (3) ,23 (3) 5,99 (2) 0,16 (1) 



6,80 (2) 6,63 (2) 6,39 (1) 1590,71 



7,55 (1) 7,25 (1) 1796,14 



2177,34 1947,10 



Åfven dessa värden antyda en konstant skillnad med serien 

 (a) men differenserna uppgå här blott till 



1,25 1,14 1,13 1,63 



eller ungefärligen | af de förra. 



Som nu detta sednare gitter varit nära 5 g:gr gröfre än det 

 förra och sannolikt äfven bredare, så måste det varit lättare att 

 för detsamma med noggrannhet bestämma värdet på e; sannolik- 

 heten af ett fel i värdet på e för det finare gittret vinner deri- 

 genom i sannolikhet. 



De värden på våglängderna, hvilka erhållits medelst det No- 

 BERTSKA gittret synas mig således med allt skäl böra föredragas 

 de Frauenhoferska. 



II. 



Såsom jag redan anfört i början af denna uppsats, hafva 

 mina mätningar icke varit inskränkta till de FRAUENHOFERSKA 

 hufvudlinierna ensamt; jag har på cirkeln uppmätt vinkeln O för 

 alla de starkare linierna på 10' — 20' afstånd ifrån hvarandra, och 

 emellan dessa hafva de öfriga linierna blifvit till sitt läge be- 

 stämda medelst Okularmikrometern. Mätningarne hafva dessutom 

 blifvit repeterade i 2:dra, 3:dje och 4:de spektrum för att kon- 

 trollera deras noggrannhet. 



Den följande tabellen upptager några af dessa resultater. 

 Blott för de starkaste och mest markerade linierna i solspektrum 

 äro våglängderna angifna. De flesta af dessa linier tillhöra der- 

 jemte antingen jernet eller kalken och hafva sålunda ett dubbelt 

 intresse då de tillika återfinnas i ämnens gasspektra. För att 

 sätta läsaren i tillfälle att erhålla en åskådlig bild af dessa Ii- 



