— 103 — 



ej någonsin ses simmande på vattnet. — Denna måse förtär gerna 

 kadaver, som Hvalrossjägare anskaffa, och håller äfven tillgodo 

 med de smulor, som blifva öfriga af isbjörnens måltider, men dess 

 vigtigaste föda utgöres af excrementer efter säl och hvalross. 

 Jag iakttog ofta under mina excursioner i trakter der hvitmåsar 

 uppehålla sig i mängd, såsom t. ex. i Murchisonsbay, 80° n. Lat., 

 att de tillbringa långa stunder vid de hål i fasta isen, genom 

 hvilka salar pläga stiga upp på den att ligga, i tålmodig förbi- 

 dan på salens ankomst. De sitta 3-5 tillsammans, stilla och 

 orörliga, rundtorn hvarje öppning, med hufvuden uppmärksamt 

 vända åt hålet, hvarifrån salen skall stiga upp. Vid ett sådant 

 tillfälle se de ut som om de sutto till råds kring ett rundt bord 

 och tvifvelsutan har denna deras sed gifvit anledning till det af 

 Mårtens 1675 för hvitmåsen använda besynnerliga namnet Raths- 

 herr, en benämning, som till sin uppkomst är analog med hval- 

 fångarnes Bürgermeister (Larus glaucus Gm). Rundtomkring hålet 

 i isen voro dessa sälarnes hviloplatser brunfärgade af deras excre- 

 menter, som till större delen blifvit förtärda af foglar, endast så 

 mycket fanns qvar, som behöfdes att färga snön brunaktig. M.AR- 

 TEXS omtalar (1. c.) att han sett hvitmåsen förtära hvalrossens 

 excrementer. 



Denna fogels fortplantning har hittills varit okänd. Den 7 

 Juli 1861 fann jag på norra stranden af Murchisons bay, 80° N., 

 en mängd hvitmåsar bosatta på sidan af en några hundra fot 

 hög och tvärbrant kalkstensbergvägg i sällskap med L. tridacty- 

 lus och L. glaucus. De sistnämnde intogo de högre zonerna af 

 bergväggen, Larus eburneus höll sig deremot nedanför dem i 

 springor och klyftor på 50 — 150 fots höjd ö. h. Jag kunde tyd- 

 ligen märka att honorna lågo i sina reden, men dessa voro för 

 mig alldeles oåtkomliga. Omständigheterna tilläto mig icke att 

 förr än den 30 Juli göra försök att med tillhjelp af ett långt 

 rep och nödigt biträde komma åt deras ägg. Nämnde dag lyc- 

 kades jag med biträde af 3 man att erhålla 2 af de lägst be- 

 lägna bon, hvilka hvardera innehöllo ett ägg. Redet var konst- 

 löst och utan samnianhållighet samt utgjordes af en grund, 8—9 



