— 121 — 



åtskilliga individer ända så långt norrut tills expeditionen vände. 

 Lieutnant Foster fann dem också i Waygats-strait , hvarest de 

 sannolikt kläcka. Inga exemplar evhöllos." Jag har redan under 

 L. Sabini redogjort för våra fåfänga bemödanden, att i Hinlopen- 

 strait och på Spetsbergens nordligaste kuster och holmar upp- 

 daga denna lätt igenkänliga fogel, som enligt det anförda yttrandet 

 af J. C. Ross icke ens borde vara sällsynt i dessa trakter. 

 Till samma negativa resultat hafva också alla andra kommit, 

 som efter Parrys tid besökt Spetsbergen. Jag tvekar derföre 

 icke att utdöma denna fogel från detta lands fauna, ty han är 

 der bestämdt icke bosatt. Det är dessutom högst sannolikt att 

 de foglar, som af Foster iakttogos i Waygats-strait och af nord- 

 polsfararena på isen under de höga latitudsgraderna, samt hvilka 

 de ansett för L. Rossi, varit individer af Sterna arctica Tem. 

 Denna min öfvertygelse skall jag med några ord motivera. Allt 

 livad J. C. Ross anför om Sterna arctica i ofta nämnde Appen- 

 dix till Parrys Attempt etc. 1827 inskränker sig till följande 

 korta meddelande: "Fanns kläckande i stor mängd på en liten 

 holme i en stor lagun i södra ändan af Phipps' Low Island. En 

 ung fogel blef skjuten under 81|° n. Lat." Af detta yttrande 

 framgår tydligt att Parrys expedition ej såg andra tärnor, än 

 dem, som kläckte på Low Island, och att den erhöll blott ett 

 individ af denna fogel. Detta är i sanning mycket öfverraskande 

 för den, som sett Sterna arctica vara allmän på dessa kuster och 

 kläcka talrikt pä flera holmar, äfven i Waygats-strait. Sam- 

 manställer jag detta meddelande af J. C. Ross om tärnans före- 

 komst med Fosters iakttagelse, att L. Rossi var i Waygats- 

 strait sa allmän, att han trodde denna fogel kläcka der och med 

 Ross' uppgift att L. Rossii ofta visade sig under båttouren, så 

 måste jag draga den slutsats af dessa mot min egen och alla 

 andras erfarenhet stridande uppgifter, att Parrys' officerare 1827 

 ej kände Sterna arctica Tem. i flygten eller på afstånd, utan togo 

 alltid de ensamt flygande individerna för L. Rossi, hvilken skall 

 likna tärnan ganska mycket. Annorlunda kan jag oj förklara huru 

 de kunnat förbise en sa allmän fogel som tärnan och i stället 



