— 134 — 



lifnär sig en 2-årig hvalross oberoende af modren, men till dess 

 ungen uppnatt denna ålder diar han. Att hvalrosshonan daggar 

 två år eller åtminstone närmare två år är otvifvelaktigt och det är 

 högst sannolikt att hon enligt regeln icke inlåter sig i parning 

 förr, än hon upphört att gifva di. Honor, som dägga på andra 

 året, träffas alltid med sina ungar samlade i stora flockar och de 

 hafva en annan vistelseort, än de fullvuxne hannarne. I Hinlopen- 

 strait fångades i Juli månad endast honor och ungar i andra och 

 tredje året. Af de omkring 30 fullvuxna hvalrossar, som vår 

 harpunerare dödade, var icke en enda hanne. Hvar de fullvuxna \ 

 oxarne denna tid vistas är ovisst. Hvalrossfängare förmoda att 

 de i stora hjordar ströfva omkring "på banken" d. v. s. på grund 

 längre från land, medan honorna med sina ungar besöka fjordarne 

 och hålla sig i allmänhet nära land. De fullvuxna af båda könen 

 lefva alltid i skilda flockar, honorna för sig och oxarne för sig. 



Hvalrossen besväres icke af istestinalmaskar, åtminstone fann 

 jag aldrig några sådana. Deremot förekommer bland håren på 

 hvalrossens kropp ett större Pediculus-artadt djur ganska allmänt. 



Hvalrossen tillhör icke Finmarkens fauna, men är dock en- 

 ligt Nilsson*) en gång, 1816, dödad derstädes. 



Cystopliora cristata Erxl.; Nils.; — Phoca leonina O. Fabr., 

 Faun. Grön!.; — Ph. cristata O. Fabr., Naturh. Selsk. Skr. 

 I, 2, p. 120. 



Klapmytsen är likasom Ph. grönlandica mera pelagisk, än 

 de öfriga sälartade djuren, och förekommer derföre sällan nära 

 land. Vid Grönlands sydvestra kuster visar han sig i April, Maj 

 och Juni samt håller sig till drifisen, med hvilken han också synes 

 komma dit söderifrån, men under den öfriga årstiden saknas han 

 der. Klapmytsen träffas någongång vid Islands och högst sällan 

 vid Finmarkens kuster, men oftare vid Jan-Mayen under Mars 

 och April månader. Det är dock icke denna art, utan Ph. grön- 

 landica, som är föremål för den storartade sälfångst, som årligen 

 bedrifves vid Jan-Mayen af en mängd fartyg, de flesta utrustade 

 *) Skand. Fauna, I, 1847. p. 321. 



