— 143 — 



Phoca barbata, utan han begagnar dertill stöiTe remnor eller 

 vak, som strömdrag hålla öppna. Så berättar Fabricius (p. 

 82 — 83 1. c.) och detsamma har jag erfarit om hans lefnadssätt 

 vid Bottniska vikens Finska kuster. 



Angående denna arts fortplantning har jag ingen erfarenhet 

 från Spetsbergen. Vid Finlands vestra kust föder honan emellan 

 Mattsmäss, i slutet af Februari, och Marie, i slutet af Mars, på 

 isen, vid brädden af ett större vak eller en remna, en ullklädd 

 unge, som är smutsgrå med svartaktig anstrykning på hufvudet 

 och framryggen. Ulldrägten aflägges inom en månad och ersattes 

 af en dylik som de gamla bära. Medan kuten eller den nyfödda 

 ungen af vikarskälen, så kallas Ph. hispida vid Finlands kuster, 

 ligger på isen, är han ytterst svår att fånga, ty vid minsta tecken 

 till fara går han i vattnet, då deremot kuten af gråskälen, Hali- 

 choerus grypus, hyser sådan skräck för detta element sålänge 

 han bär ulldrägten, att han genast klifver upp på iskanten, om 

 man kastar honom i ett vak. Enligt Fabricius, 1. c. p. 84, 

 ynglar denna art i Grönland i Februari och i Mars, eller samma 

 tid som i Finska och Bottniska viken samt Ladoga. Storleken 

 uppgifves till 3 a 4 fot och enligt Fabricius och Nilsson skulle 

 den aldrig öfvergå 4£ sv. v. m. Att de fullvuxna och gamla in- 

 dividerna i Bottniska viken betydligt öfverskrida detta maximum 

 har jag sjelf icke sällan iakttagit. De största, jag sett, hafva 

 hållit nära ö fot från nosen till ändan af de bakre svefvorna, 

 och 54 fot sv. m. till svansspetsen. Till och med i Ladoga och 

 Pyhäselkä i Finland skall totallängden hos de gamla individerna 

 enligt erfarne mäns utsago uppgå till nära en famn d. v. s. c. 6 

 fot. Men i dessa sjöar skjutes den ringlade skälen vanligen i 

 andra eller tredje året, sällan fullvuxen, likasom också i Grön- 

 land enligt O. Fabricius, hvilket jag förmodar vara orsaken 

 att djurets längd uppgifvits för liten, då den sannolikt blifvit be- 

 stämd efter de ett eller två år gamla individer, som allmännast 

 erhållas. 



Phoca vitulina (L.) Phipps, Voyage towards the North-pole 

 1773, p. 185, omfattar alla Spetsbergens sälarter, ty Linné har 



