— 243 — 



och utkristalliserar vid den färglösa lösningens afkylning. Vid 



uppvärmning med natronlösning utdrifves ammoniak men ganska 



långsamt. Salpetersyra utöfvar i köld nästan ingen inverkan, 



men vid uppvärmning inträffar sönderdelning. Vid uppvärmning 



med klorvätesyra löses en del af föreningen med qvarlemnande 



af en färgad återstod, och vid lösningens afkylning anskjuta fina 



hoptofvade nålar. Då vi af denna kropp erhöllo endast en ytterst 



obetydlig mängd, kunde vi icke undersöka dess sammansättning. 



Koncentrerad svafvelsyra färgar föreningen grön utan att någon 



utveckling af rhodanväte kunde förnimmas. 



Man kan föreställa sig beståndsdelarne i denna kropp, hvars 



empiriska formel är AuC 2 N 2 S 2 H 3 , grupperade på flera olika sätt, 



_A n 

 såsom Au NH 2 , HC 2 NS 2 (typiskt N, HC 2 , NS 2 ) eller ock såsom 



C 2 S 2 \ 



H 2 i T JN. I förra fallet är föreningen det rhodanvätesyrade 

 Au \ ) saltet af en guldhaltig ammoniakbas, som ibland pla- 

 tinans ammoniakföreningar eger sin motsvarighet i »den andra 

 Reiset'ska basen». Den sednare formeln utmärker att kroppen 

 sjelf är en ammoniakbas, till sin sammansättning analog med 

 Thiosinnamin. Den ringa mängd af denna kropp, hvaröfver vi 

 kunde förfoga, tillät oss icke att anställa någon utförligare under- 

 sökning, för att med säkerhet afgöra hvilkendera af dessa form- 

 ler tillkommer föreningen, eller huruvida dess egenskaper möjligen 

 motsvara någon annan formel. 



Vi företogo endast tvänne försök, det ena i afsigt att erfara 

 om föreningen eger några basiska egenskaper, det andra för att 

 efterse om rhodan kan ur föreningen öfverflyttas på silfver. 



Genom ett kulrör, innehållande 0,3272 gr. af den fullkom- 

 ligt torkade föreningen, leddes vid vanlig temperatur en torr 

 ström klorvätegas. Vigttillökningen var endast 0,010 gr. och 

 föreningen hade samma utseende som före försöket. Efter all 

 anledning hade således ingen förening med klorväte uppstått. 

 Vid försök att under lindrig uppvärmning leda klorvätegas genom 

 röret, inträffade hastigt sönderdelning, hvarvid rörets inre yta 



