— 312 — 



lunda tätt anslutande bleckskifva, till dess de genom hjulets rö- 

 relse efter hand uppnå en å bleckskifvans nedåt vända del an- 

 bragt mindre öppning, då de nedfalla i en helt liten i vattnet 

 stående sil, förfärdigad af jern- eller messingstråd. Denna sil 

 uppställes jemte nyssnämnda machin företrädesvis på sådana 

 ställen i uppfödningskanalen, der vattnet bildar ett litet fall eller 

 eljest en friskare ström eger rum. Kulorna upplösas nu lätt af 

 det strömmande vattnet och ynglen uppsnappa med begärlighet 

 de sålunda upplösta och efter hand med vattnet bortförda partik- 

 larne. Erfarenheten har nemligen visat, att ynglen, åtminstone af 

 de laxartade fiskarne, högst ogerna gripa den erbjudna födan, 

 sedan den sjunkit till bottnen och der blifver liggande orörlig. För 

 att uppväcka deras appetit och naturliga roflystnad synes derföre 

 oundgängligen nödigt, att de fina, efter ynglens små munorganer 

 lämpade födoämnena åtminstone för några ögonblick hållas fly- 

 tande i vattnet, och sålunda genom sin rörelse förete åtminstone 

 ett sken af lif; ty endast lefvande födoämnen, såsom små crusta- 

 ceer och dylikt synas af naturen ämnade att utgöra de späda 

 ynglens första näring. 



Sedan Kupfer på detta sätt under några månader, stundom 

 blott några veckor, uppdfödt ynglen, hade han utplanterat största 

 delen deraf dels i sjöar och dels i bäckar. I de sistnämnda hade 

 isynnerhet forellynglen blifvit utplanterade. Några större resul- 

 tat i afseende å fiskets upphjelpande hade väl ännu icke för- 

 sports, ty dertill erfordrades en ännu längre tid. Emedlertid 

 hade han redan år 1861 så väl i sjöarne som i bäckarne fångat 

 åtskilliga af de planterade fiskarne, hvilka då hade uppnått en 

 vigt af 2 å 3 skålpund. 



Af de utkläckta ynglen blifver, såsom nämndt, väl största de- 

 len utplanterad, men en mindre del blifver ock fortfarande upp- 

 född i ofvannämnda behållare och dammar. Så sågos uti den 

 ene af dessa behållare två Insjölaxar, hvilka vid en ålder af 5 

 år uppgåfvos hålla 8 a 9 skålpund i vigt. Uti den ene af dam- 

 marne sågos treåriga foreller, några hundrade till antalet, och 

 hvilka syntes ega en vigt af 2 å 3 skålpund, uti en annan 



