— 376 -~ 



gjorda värmet uppstiger till fryspunkten, kunna lemna 1,2 fot 

 tjock ytis. Man finner på detta sätt, att det öfverkylda vatten- 

 lagret nedgått till 45 fots djup. — Några af observatörerne 

 hafva uppgifvit, att det ofvanföre framställda frysningssättet är 

 det allmännaste och nästan ensamt förekommande i hafvet, un- 

 der det att andra säga, att det förekommer ofta, understundom 

 eller endast vid vissa tillfällen. Denna olikhet emellan uppgif- 

 terna är lätt förklarlig. Af förut anförda theoretiska skäl är 

 det sannolikt, att frysning från djupet företrädesvis bör äga rum 

 i öppna hafvet, på något längre afstånd från kusten. Några ob- 

 servatörer, som haft tillfälle att göra iakttagelser såväl närmare 

 kusten som längre ut till sjös, säga äfven, att detta är verkliga 

 förhållandet. Under det att isbildning från djupet allmänt äger 

 rum utanför skären i öppna hafvet, förekommer det ej så ofta 

 inom skären och sällsyntast är den vid sjelfva fastlandskusten. 

 Då nu hvarje observatör hufvudsakligen angifver, huru förhållan- 

 det är på den ort, der han bor, så måste uppgifterna i dettt 

 fall blifva något olika. Några få personer såväl vid Ostersjöi 

 som Kattegat hafva till och med sagt, att de icke kände till 

 isbildning från djupet. Dessa personer hafva säkerligen undei 

 vintern icke gjort någon sjöresa längre ut från kusten, åtmin- 

 stone icke under den tid, då bottenis vanligen förekommer. Lo- 

 kala förhållanden kunna möjligen äfven förorsaka, att bottenis- 

 bildning på ett och annat ställe icke äger rum eller hörer till 

 de sällsynta undantagen. — Intressanta äro de anförda under- 

 rättelserna från Norge, att en mängd död fisk understundom 

 plägar uppkomma på samma gång som iskakorna från djupet. 

 Skälet härtill är utan tvifvel följande: Det öfverkylda vattnet 

 fryser till is, om det starkt omskakas eller försättes i en sådan 

 rörelse, att vattenpartiklarnes lägen relativt till hvarandra der- 

 vid hastigt förändras. Om nu ett fiskstim kommer in i ett dy- 

 likt vattenlager, så kan närliggande vattenpartiklars inbördes 

 läge lätt blifva stördt, dels genom fiskarnes egna rörelser i vatt- 

 net, dels och genom det ständiga öppnandet och slutandet af 

 munnen och gällocken, som är nödvändigt för fiskens respiration. 



