— 381 — 



Grönland, upptaga en nästan oberäknelig mängd glacieris i stora 

 block, hvilka på den sluttande, af evig is betäckta, fastlands- 

 kusten utskjuta i hafvet. Det är ovedersägligt, att de i dessa 

 haf kringirrande isbergen hafva denna glacieris från Grönlands 

 fastland att tacka för sitt första och egentliga ursprung. Men 

 frågan blifver: Äro dessa isberg uteslutande och till hela sin 

 massa bildade af fastlandets glacierer? Har icke hafvet i någon 

 väsentlig mån lemnat sitt bidrag till bildandet af deras jätte- 

 lika dimensioner? Så länge man antager, att isbildningen i 

 hafvet endast kan försiggå på dess yta, så måste dessa frågor 

 besvaras med nej. Om frysningen endast sker i vattengången, 

 så kan den på sin höjd förmå omgifva ett dylikt isblock med 

 en krans af ytis, som endast högst obetydligt bidrager att höja 

 det i vertikal riktning. Men svaret gestaltar sig annorlunda, 

 synes det mig, om hafsvattnets frysning äfven kan äga rum 

 på större djup. Om ett isblock med sin undre del kommer i 

 beröring med ett under fryspunkten afkyldt vattenlager, så må- 

 ste detta genast till en del öfvergå i fast form. Isblocket synes 

 på detta sätt kunna öka sina dimensioner icke blott i horizontal, 

 utan äfven i vertikal led. Isberget växer under det att det fly- 

 ter från ett ställe till ett annat. Redan i Kattegat kan på en 

 timmas tid på vattenytan bilda sig ett islager, som är flera fot 

 tjockt. Isbergens hufvudmassa, säger Rink, består af en hvit- 

 aktig, med långsträckta, parallela luftbläddror genomdragen is, 

 och detta stämmer icke illa med det utseende, som tillskrifves 

 den ena sorten af bottenis. Men det må förhålla sig med denna 

 hypothes huru som helst. Följderna, af bottenisbildningen i haf- 

 vet synas mig förtjena att noggrant studeras. Jag har derpå 

 endast velat fästa de naturkunniges uppmärksamhet. 



