— 405 — 



45. Octodiceras fontanum (La Pyl.) Lindb. 



Syn. Skitophyllum fontanum La Pyl. in Desv. Journ. 

 de bot. IV, p. 153, tab. XXXIV, fig. 2 (1813)! 



Fontinalis Juliana Sav. Bot. etrusc. III, p. 107 (1818)! 

 Pollix. Fl. veron. III, p. 385 (1824). 



Oct. Julianum Brid. Bryol. univ. II, p. 678 (1827). 



Couomitrium Julianum Mont. in Ann. d. sc. nat. IL Ser., 

 VIII, p. 246, tab. IV (1837). C. Müell. Synops. II, p. 

 524 (1851). 



Fissidens Julianus Schimp. in Regensb. bot. Zeit. XXI, 

 P. I, p. 271 (1838). C. Muell. op. cit. I, p. 44 (1848). 



Anm. Ar 1806 i sitt utmärkta arbete, Species muscorum 

 I, p. 162, och 1819 i sin Mantissa, p. 186, tab. I, fig. 7 

 offentliggjorde Bridel det naturliga slagtet Octodiceras med 

 en art Oct. fissidentoides (Fissidens semicompletus HEDW. 

 Siirp. cryptog. III, p. 34, tab. XIII, 1792), som likväl inne- 

 fattar både Oct. Hedwigii (Mont.) Lindb. {Oct. fissidentoi- 

 des Brid. Bryol. univ. II, p. 676!) och Oct. Dillenii (La 

 Pyl.) Brid. Bryol. univ. II, p. 677. Emedan han origtigt 

 uppfattat tandkransens byggnad, som består icke af "den- 

 tibus octo bifidis'% utan af 16 mer och mindre oregelbundet 

 klufna tänder, tog sig af detta obetydliga misstag (ty huru 

 mycket variera ej tänderna inom samma slägte, ja på sam- 

 ma art!) MONTAGNE anledning att på ofvan anförda ställe 

 ändra slägtnamnet till Conomitrium. Men månne väl han i 

 mössan fann säkrare kännemärken för slägtet? Ingalunda. 

 Ty om vi granska de 5 arter (Oct. funtanum, Idedwigii, 

 Dillenii, Berteroi och capense) som i C. MüELLERS Sy- 

 nopsis beskrifvas, sä finna vi att mössan blifvit iakttagen 

 blott hos tvänne, nemligen Oct. fontanum och Iledioigii. Hos 

 den förra är hon fullkomligt kugelförmig och endast sällan 

 vid basen obetydligt inskuren i oregelbundna flikar, hos den 

 sednare deremot på ena sidan klufven och något ensidig 

 ("fissa et. ideo subdimidiata"). Härigenom blir ju na.nmet 



