— 452 — 



jernet och maganet redan blifvit till större delen syrsatt till jern- 

 ocli manganoxid. Lerjorden torde härröra från främmande in- 

 blandningar. Metallsyran hade då den blifvit glödgad öfver en 

 gaslampa en egentlig vigt af 5,31 och förhöll sig för reagentier 

 alldeles som underniobsyra. 



Kristallerna af columbit ifrån denna fyndort begränsas af 

 talrika, jemna men föga glänsande ytor, hvilka tillhöra det 

 rhombiska systemets former, nemligen oo p oo , 00 P oo , op, 

 p oo i 2 p oo och åtskilliga ej närmare bestämbara pyramid- 

 ytor. Följande ungefärliga mätningar torde vara tillräckliga att 

 visa kristallernas öfverensstämmelse med den vanliga columbitens. 



Columbit från Columbit 



Peunikoja. enl. Dana. 



oopoo:2poo 151° 150° 20' 



» poo . . . . . 132 n ,3. . . . . 131° 16' 

 oo p oo : oo p 139°,5 140° 20'. 



IV. Ainalit. Med detta namn har jag betecknat en isomorf 

 blandning af tenn- och underniob- (eller möjligen tantal-) syra, som 

 anträffas insprängd i smärre körtlar och kristaller vid Pennikoja. 

 Större körtlar af förmodligen samma ämne förekomma i en 

 skärpning nära Mäkitulokas hemman i Sukkula by. Mineralet 

 som ofta förvexlats med tantalit finnes fullständigt beskrifvit i 

 »Beskr. o/ver de i Finland funna Minera 2:dra uppl. p. 26. 



V. Adelfolit. Jemte kristallerna af columbit från Laurin- 

 mäki förekommer ett vattenhaltigt, niobsyradt mineral som N. 

 Nordenskiöld benämnt adelfolit. Afven detta mineral är i 

 förut anförda arbete fullständigt beskrifvit (p. 144) och jag vill 

 derföre här blott nämna att det adelfolitlika mineral, som i 

 nämnde arbete säges förekomma tillsammans med tantalit vid 

 Rosendal nära Björkboda ej är adelfolit utan malakon. De små, 

 hartslika, bruna, till qvadratiska systemet hörande kristallerna 

 (p, oo p oo ) innehålla nemligen: 



