- 517 — 



sett ifrågavarande tand hos den ofödda Hvalrossungen, hvilket 

 endast kan sä förklaras, att denna tand ännu icke brutit sig 

 fram, eller stundom kan helt och hållet felslå. 



WlEGMANN '), som underkastat frågan om Hvalrossens tand- 

 byggnad en omfattande diskussion, har, stödjande sig på en enda 

 observation af ett icke vormalt fall, kommit till ett falskt resultat. 

 Han fastställer nemligen såsom regel, att Hvalrossen har fem 

 verkliga kindtänder i öfverkäken och fyra i underkäken, utom 

 hörntänder och framtänder. Oaktadt detta strider mot all tidigare 

 och sednare erfarenhet, har man dock tillagt Wiegmanns åsigt 

 en sådan vigt, att den numera vunnit så att säga burskap i flera 

 utmärkta arbeten, ja till och med läroböcker i Zoologien 2 ). Det 

 bör derföre vara oss så mycket angelägnare att få detta misstag 

 rättadt. — Såsom redan anmärkt blifvit, är den fjerde mjölkkind- 

 tandens alveol i öfre käken alltid på ett betydligt längre afstånd 

 från den sista permanenta kindtanden, än de permanenta kind- 

 tänderna äro frän hvaraudra. Hos cranier af yngre djur, i tredje 

 eller tjerde aret, hvilka redan fällt denna tand och hafva alveolen 

 igengrodd, finner man, ehuru högst sällan, en liten heterogen ben- 

 massa, som fullkomligt liknar en mindre igenvuxen alveol, i det 

 breda mellanrummet emellan den sista molaren och den fjerde 

 mjölkkindtandens igengrodda alveol. Wiegmann, som först 

 blifvit denna lilla benmassa varse, slutar de? - af med mycken be- 

 stämdhet, icke blott att här suttit en liten tand, som tidigt för- 

 svunnit, utan fastställer såsom regel, att denna tand typiskt 

 förekommer hos Hvalrossen, och att således detta djur har fem 

 kindtänder i öfverkäken. Jag hoppades, att hos den ofödda 

 ungen igenfinna denna tand, men förgäfves. Icke heller har 



') Archiv f. Naturg. 18iJ8 p. 113. 



-) GlEBEL, Odontograpliia, 18.)5. p. 82 uppställer med ledning af Wikgmann 

 i?, - 1) 1 (5 — 2) 

 töliande tandtonnel : — - H + — ; Van d. Hoewen, Lehrbuch der 



■' (3—0) 1 (5 — 2) 



3-3 1 - l 5-5 



Zoolouic 18"»6 p- 738, efter Rai'p och Wiegmann: , , ; Blasius, 



° ' 3 — 3 1 — 14 — 4 



Sangethiere Deutschlands, 18Ö7 p. 261, 262, efter Rapp och WlEGMANN hos 

 3 _ 3 i _ i 5 — 5 



ungen: — , ;, 



ö 3 _ 3* 1 — r 4 — 4. 



