ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖEHANDLINGAR 18 83, N:0 1. 9 



Vid två för ändamålet anställda försök användes jerant 2,o gr. 

 sådan jord i en glashylsa, som vägde 0,8 177 gr. och hvari 

 jorden omedelbart före dess tillblåsning starkt upphettades, för 

 att derur utdrifva all hygroskopisk fuktighet. -f) 



Förs. 1. 475,97 delstreck, r= 100,5°, ^ = 773,7 mm. 



Förs. 2. 474,00 delstreck, T^ I00,o% ^ = 760,4 mm. 



Det spec. värme, som ur dessa försök beräknas för thor- 

 jorden: 0,0550 — 0,o55i skiljer sig sålunda knappast från det, 

 som vi förut funnit nämligen 0,o54 8. 



c. Analys af thoriummetallen. Ehuruväl jag först 

 sedan metallpreparatets spec. värme blifvit bestämdt genom de 

 försök, som nedan s. 13 komma att anföras, kunde skrida till fast- 

 ställande af dess sammansättning, lämpar det sig dock bäst att 

 här först redogöra för dess analys. Egentl. vigten = ll,ooo. 



Förs. 1. 0,5587 gr. digererades med rykande saltsyra i 

 värme under en längre tid; hvad då återstod olöst, affiltrerades, 

 tvättades och lemnade glödgadt en återstod af 0,0853 gr. snö- 

 hvit thorjord. I filtratet förhandenvarande spår af jernchlorur 

 öfverfördes i chlorid och bestämdes derpå till sin mängd medelst 

 tenuchlorurlösning^), af hvilken 21,45 cc. noga motsvarade 0,5 

 gr. jern som chlorid och 2 cc. noga 10,2 5 cc. af vid försöket 

 använd jodlösning. Tillsatt tennchlorurlösning = 0,3 9 cc, för- 

 brukad jodlösning = 0,9 9 cc. ; förbrukad tennchlorurlösning alltså 

 = 0,20 cc, motsvarande 0,oo47 gr. jern eller 0,84 proc. Vät- 

 skornas stånd i byretterna aflästes medelst kikare. 



Metallpreparatets halt af thorjord är enligt detta försök = 

 15,2 7 proc. Då emellertid den uppgift, som ständigt förekom- 

 mer i de kemiska handböckerna, att glödgad thorjord icke löser 

 sig i syror, t. o. m. i koncentrerade, undantagandes svafvelsyra, 



i) Ehuruväl denna thorjord, som vid miua eqvivalentbestämningar af Ihorium ut- 

 glödgades ur sulfatet, omedelbart derefter inneslöts i ett väl tillborkadt glasrör, 

 hade den likväl upptagit så mycken fuktighet ur luften, att vattendroppar 

 nu visade sig i den öfre delen af glashylsan, ett förhällande som visar, med 

 hvilken begärlighet thorjord uppsuper fuktighet ur luften. (Jemför härom 

 denna tidskr. 1882, n:o 7, s. 14 och 20.) 

 ') Fresenius, Zeitschr. f. anal. Chemie, I, 26. 



