•ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖIIHANÜLTNGAR 18 83, N:0 2. 17 



De ur sista moderluten erliällna 10 gr. jordart innehöllo 

 dldym, eliuru knapt så mycket att lösningen i salpetersyra var 

 färgad. Emellertid var oxiden tegelfärgad efter stark glödg- 

 ning, och lösningen visade tämligen starka didymlinier. Denna 

 fraktion A gaf atomvigten La = 138,6 9, som ej synnerligen 

 skiljer sig från den rena lantanens. 



De ur sista kristallisationen erhållna lö gr, oxid gåfvo med 

 salpetersyra en lösning, som äfven efter koncentration till siraps- 

 tjocklek icke visade didymens absorptionslinier. Sulfat beredt 

 af denna fraktion uppdelades genom upprepade kristalliseringar 

 i flera smärre fraktioner. Sista moderluten höll ej fullt ett 

 gram oxid. B, det sist erhållna sulfatet innehöll något mer än 

 1 gr,, C. Moderluten närmast C tecknas D och den derpä föl- 

 jande E. Fraktionerna D och E förvandlades till nitrat och 

 detta fäldes partielt med ammoniak. Den sist erhållna am- 

 moniakfällningen tecknas F och den först erhållna fraktionen G. 



Lantanoxiden ur alla dessa fraktioner underkastades mycket 

 omsorgsfulla atomvigtbestämningar. Det torde knappast behöfva 

 anmärkas att alla reagens, till och med vattnet, voro om- 

 sorgsfullt renade. Sulfatets syntes af oxid och svafvelsyra ut- 

 fördes i platinadeglar, som fingo kallna öfver fosforsyreanhydrid. 

 Upphettningen af sulfatet för utjagandet af fri svafvelsyra, hvil- 

 ken operation är mycket grannlaga, såvida man skall undvika 

 att en ringa del af sulfatet dissocieras, skedde vid så låg tem- 

 peratur som möjligt. 



Resultatet af dé utförda atomvigtbestämningarne meddelas 

 i följande tabell: 



■dfversigt af K. Vet.-Akad. Forh. Arg. 40. N:o 2. 



