ÜFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1883, N:0 2. 19 



dens hygroskopicitet ntöfva ett, om ock ringa, inflytande, hvar- 

 igenom atomvigten likaledes höjes. Till sist torde anmärkas 

 att lantanoxiden vid börjande rödglödgning absorberar en mindre 

 mängd syre, som dock lätt utjagas vid häftig glödgning. Vid 

 långsam afsvalning kan till ioljd deraf oxidens vigt något ökas, 

 hvilket fel dock kan undvikas, om oxiden afkyles så hastigt 

 som möjligt. Det är troligt, att alla dessa anledningar till fel 

 förorsakat att äldre bestämningar gifvit ett något högre värde 

 än det jag nu funnit. 



De utförda bestämningarne visa, då variationerna äro blott 

 obetydliga, att lantanoxiden är ett homogent ämne, som icke 

 kan uppdelas i nya ämnen, hvarken genom kristalliseringar af 

 sulfatet eller genx)m tVaktionerade fällningar af nitratets lösning 

 med ammoniak. 



Sedan sålunda lantans atomvigt blifvit så noga som möj- 

 ligt bestämd, undersöktes den sjette af de ursprungliga stora 

 fraktionerna. Den befriades först enligt Mosanders metod, 

 kristallisering af sulfaten, från en betydlig mängd lantan. De 

 efter lantansulfatets utkristallisering i moderluten befintliga jord- 

 arterna fäldes med oxalsyra och de efter oxalatens glödgning 

 erhållna oxiderna, ungefär 75 gr., löstes i salpetersyra. Genom 

 talrika upprepade fällningar med utspädd ammoniak delades 

 materialet i 13 fraktioner. De första åtta fraktionerna voro 

 mycket rika på didym, de fem sista höUo blott obetydligt didym, 

 enär lösningarne voro färglösa, men gåfvo svaga didymlinier. 

 Emedan de gelatinösa fällningarne icke kunde utan stor tids- 

 utdrägt fullständigt tvättas fria från de lösningar, ur hvilka de 

 blifvit utfälda, till följd hvaraf små mängder lantan kunde 

 finnas i alla, äfven de didymrikaste fraktionerna, löstes de åtta 

 första fällningarne i salpetersyra och fäldes med oxalsyra, hvarpå 

 Oxalaten kristalliserades ur nästan kokande salpetersyra. Den 

 sura moderluten från första fraktionen användes till upplösning 

 af den andra o. s. v., hvarpå de slutligen i moderluten qvar- 

 vasande Oxalaten förenades med fi'aktionen VIII. 



