20 



CLEVE, 



OM LAN 



Fraktioi 



nen I vägde 



6 gr. 



■)) 



II— IV 



» 



28 gr. 



)) 



V 



>; 



4 gr. 



» 



VI 



» 



I gr. 



» 



VII 



>; 



3 gr. 



» 



VIII 



» 



3 gr. 



» 



IX 



» 



1 gr. 



); 



X 



» 



3 gr. 



» 



XI— XIII 



)) 



18 gr. 



» icke bestämd 



142,84 



« 142,5 



142,22 

 141,15 



>j 138,4 



138,14 

 )j icke bestämd. 



Genom upprepade fraktioneringar af I — VII erhölls slutli- 

 gen ren didymoxid af konstant atomvigt, som i rundt tal be- 

 fanns vara 142, hvadan intet tvifvel kan finnas att icke de 

 första 7 fraktionerna till största delen utgjordes af didym. 

 Fraktionerna IX — XIII måste deremot bafva utgjorts af nästan 

 ren lantanoxid, enär Jäntans atoravigt är 138. Fraktionerna 

 X — XIII underkastades icke desto mindre fraktionering genom 

 sulfatets kristallisering enligt Mosanders metod. Sista moder- 

 luten innehöll efter dessa kristalliseringar 2 gr. oxid, hvars 

 metall hade atomvigten 138,2 7, och sista kristallisationen 3 gr. 

 oxid, hvars metall hade atomvigten 138,5. Då dessa extrema 

 fraktioner gåfvo lantanens atomvigt, var således ingen möjlighet 

 för handen att i fraktionerna X — XIII misstänka närvaron af 

 någon annan främmande oxid än spår af didymoxid. Skulle 

 nu någon ny oxid finnas mellan lantan och didym, borde den 

 finnas i fraktionen VIII, blott 3 gr. och alldeles för liten för 

 ytterligare fraktioneringar. Men detta är icke det minsta 

 sannolikt, emedan atomvigten hos fraktionerna VIII och IX 

 visa plötsliga språng till at.v. 141, 1 5. Vore något nytt ämne 

 i denna fraktion VIII, borde öfvergången från at.v. VII — IX 

 vara gradvis. 



Jag tror mig härmed hafva lemnat fullständigt bevis, att 

 lantan och didym icke åtföljas af något intermediärt ämne, 

 svagare bas än lantanoxid, men starkare än didymoxid. Om Brau- 

 ner funnit anledning att antaga tillvaron af en sådan oxid, 



