ÖFVEKSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. rÖRHANDLINGAU 1883, N:0 3. 15 



Gongrosira Sclerococcus KÜTZ. ^) er oprindelig beskreven af 

 KÜTZING-) under Navnet Stereococcus viridis^, han corrigerer 

 senere sin Beskrivelse og kaider den da Gongrosira. Hans Teg- 

 ning (i Tab. Phyc. IV, Tab. 100 I) er nassten ligedan som hans 

 tidligere (i Phyc. gener. Tab. 17, Fig. 6 — 8) og giver ikke noget 

 rigtigt Begreb om dens Organisation. 



Jeg har nndersögt det af Rabenhorst^) leverede Exemplar, 

 samlat af E. Stitzenberger »Constanz, in einem Strassen- 

 graben, Steine und Pflanzen überziehend, Frühling». Efteråt 

 jeg havde fjernet saameget som mueligt af den incrusterende 

 Kalk ved Hjaslp af Eddikesyre, fandt jeg kun, at den lidet 

 overensstemte med KÜTZINGS Afbildninger, uden at jeg dog 

 kunde faa klart for mig, hvorledes den var bygget. Enkelte 

 lösrevne Grenstykker syntes mig at ligne Trentepohlia de Ba- 

 rijana (Rab.) saameget, at jeg ikke nferer nogen Tvivl om, at 

 den bör bengevnes Trentepohlia viridis (KÜTZ.). 



Den af Grunow beskrevne (zon^roszVa protogenita Grun. 

 (:= Gloiotila protogenitaKtTZ.?)"^), hvorom Grunow selv synes 

 at vaere i Tvivl, förekommer mig at vgere en maaske paa Grund 

 af de abnorme Livsbetingelser monströst udviklet Palniellaform 

 af en eller anden höiere Alge, maaske en Stigeoclonium. 



Reinsch afbilder og beskriver flere Gongrosira-Arter, men 

 paa en saadan Maade, at man ikke uden Originalexemplarer 

 kan danne sig nogen Formening om, hvad han har hävt for sig. 

 At hans »Gongrosira sp.y:>'^) er en Stigeoclonium er vel ikke saa 

 usandsynligt, men hvad hans Gongrosira muscicola^) og y>Gon- 

 grosira spec. an gen. novum»^) kan vsere, maa jeg överlade til 

 Fremtiden at afgjöre. 



') KÜTZING, Phycol. gener. p. 282. 



^) KÜTZING, Beitr. 379. 



') Rabenhorst, Alg. N:o 430. 



*) Rabenhorst, Alg. N:o 2268; Hedwigia. B. 11, p. 77. 



^) Reinsch, Contributioues. p. 75, Tab. V, fig. 2. 



^) Reinsch, Contributiones. p. 75, Tab. V, fig. 1. 



') Reinsch, Contributiones. p. 80, Tab. XIII, fig. 1. 



