ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 83, N:0 3. 3J 



Beräknadt på 100. Funnet på 100. 



lONiO = 750 29,7 2 30,4 7 



SNa^O =496 — — 



9P2O5 = 1278 50,6 3 50,4 6 

 2524. 



Berylliumoxid. 



Berylljord löstes ganska rikligt, dock trögt i fosforsalt för 

 bläster till en klar, ofärgad smälta, som efter ganska stark upp- 

 hettning för bunsens brännare afskiljde ett kristalliseradt salt. 

 Det isolerades med utspädd saltsyra. Under mikroskopet visade 

 det sig bestå af sexsidiga taflor, sexuddiga stjernor eller andra, 

 af sexsidiga taflor uppbygda figurer. Detta salt är af G. Wun- 

 der i Journal für praktische Chemie (2) Band 1 aftecknadt 

 under Fig. 23. Det utöfvar inverkan på det polariserade 

 ljuset. Saltet är olösligt i ättiksyra, svårlösligt i utspädda 

 syror, ganska lätt lösligt i varma. På platiuableck smälter det 



ej. Analysen gaf den kemiska sammansättningen: ,^ >03pOi), 



s.åledes lika med sammansättningen af det af L. Scheffer 

 framstälda zinksaltet. 



Analyser: 1. 0,1112 gr. salt, smält med kaliumnatriumkarbonat 

 och löst i salpetersyra gaf 1,67 5 9 gr. amonium- 

 fosfomolybdat •.• 56,3 6 % PoO^. 



2. 0,1970 gr. salt, löst och kokadt med salpetersyra, 

 fälldes med molybdenvätska» Fällningen löstes i 

 amoniak och gaf med magnesiamixtur 0,i7 40 gr. 

 Mg.P.O^-.- 56,5 % P0O5. 



3. 0,3505 gr. salt gaf 0,3080 gr. Mg2P207 •.• 56,2 1 



% PA- 



4. 0,1117 gr. salt gaf 0,0988 gr. Mg^PoO^ •.• 56,58 

 % P2O,. 



') Berylljorden tecknas här BeO enär detta bäst öfverensstämmer med detta 

 salts sammansättning. 



