44 WALLROTH, OM FOSFORSALTS INVERKAN PÅ METALLOXIDER. 



Gör man en sammanställning af ofvan beskrifna saker er- 

 hålles ett schema af följande utseende: 





M 



e t 



a ] 1 



rad 



i k a 



len 







2-atomig. 





3-atomig. 





4-atomig. 







n 







X 



i d 



III 



t y 



VI 



P 



IV 







RO 





R2O3 



R203 



R02 



Pyro 



fosfat. 



Ortofosfat. 



Pyro- 



fosfat. 



Pyro- 



fosfat. 



Orto- 

 fosfat. 



Ortofosfat. 





1-^ 























Ü3 W 





"■^Pi 









a 

 P 



1 'z,pi 



"o P 



P 



O 



P 



to 



to 



CO 

 



^ tö 



10 



p 



P 



o P 



1 



O 



O 







P 















1. 



2. 



3. 



4. 



5. ■ 



6. 



7. 



8. 



9. 



CdMn 



Ca Co 









Cr Ce Y 





Sn 









BeZn? 



Cu 



Bi 



Fe La Er 



Di 



Th Ti 



Sn 



Zn 



Mg- Ni 









Al Yb 





Zr? 





Grupperna 1 och 2 äro till sin kemiska sammansättning ej 

 mycket differerande från hvarandra. Gruppen 2 skiljer sig nämli- 

 gen från gruppen 1 endast derigenom, att i tio gånger gruppen 

 l:s molekyl saknas en molekyl natriumpyrofosfat. Gruppen 2 

 tenderar sålunda att erhålla gruppen l:s sammansättning. Hvad 

 orsaken är att den ej blifvit uppnådd torde vara svårt att säga. 



Gruppen 3 innefattar berylliumsaltet och Scheffers zink- 

 salt. Om man af detta berylliumsalts sammansättning skulle 

 sluta till berylljordens atomistiska formel, skulle man ovilkorli- 

 gen skrifva den BeO. I högsta grad vanskligt vore dock att 

 häraf bestämdt draga någon sådan slutsats, då man känner be- 

 rylliums vankelmod i sina kemiska sammansättningar; än följer 

 det typer, som äro egendomliga för de tvåatomiga elementen än 

 åter typer egendomliga för de fyratomiga. Här skrifves beryll- 

 jorden BeO, enär berylliumsaltet i annat fall skulle erhålla en 

 mycket märkvärdig från de öfriga fyratomiga elementens salter 



synnerligen afvikande sammansättning: H^2 i 3^03PO). 



