52 ÖSTERBERG, OM PERICARPIETS ANATOMI HOS ORCHIDEERNA. 



epidermis visar normala k/yföppningar hos alla, men är ej hår- 

 beklädd hos någon. Klytoppningar i inre epidermis iakttog jag 

 endast h'Ds Ophrys myodes och Anacamptis pyramidalis, ehuru 

 jag ej vill bestrida deras förekomst hos öfriga slägten. I den 

 förvedade inre epidermis hos Ophrys myodes (fig. 11 — 13) före- 

 komma de temligen talrikt och deras celler blifva äfven för- 

 vedade. Härvid förlora de naturligtvis förmågan att sluta sig 

 och äro nu endast att betrakta som rudimentära organ. Samma 

 Ophrys visade sig vid uppspringningssuturen ega egendomliga 

 celler i inre epidermis med spiral- eller nätformigt förtjockade 

 väggar (fig. 14). 



II. Neottieerna skilja sig från Ophrydeerna genom skaffade 

 fruktämnen. Vridningen försiggår hos dem uteslutande i det 

 smala skaftet. Det klubbformiga fruktämnet visar nära öfver- 

 ensstämmelse med Ophrydeernas. 



Af Ejjipactis palustris har jag för jemförelses skull gjort 

 några afbildningar. Fig. 15 visar, att fruktbladens kanter med 

 placentae böja sig långt in i fruktämnets rum, hvilket tyckes 

 vara genomgående inom gruppen. Skilnaden i cellform mellan 

 yttre och inre epidermis hos de fertila valvlerna (fig. 16 — 

 17) är icke så skarpt framträdande; båda hafva horisontalt 

 sträckta celler, och i inre epidermis äro dessa ovanligt stora 

 (jfr fig. 16 o. 17, hvilka visa inre ep. af Listera och Goodyera). 

 Utmed uppspringningssuturen hos inre epidermis finnas verti- 

 kalt sträckta celler lika dem hos inre epidermis af de sterila 

 valvlerna. Hos yttie epidermis finnas vid uppspringningssuturen 

 celler försedda med porer. Yttre epidermis har såväl klyföpp- 

 ningar som glandelhår; inre epidermis saknar, för sä vidt jag 

 kunnat finna, bådadera. I alla valvlerna är kärlknippet deladt 

 eller stadt i delning (fig. 21 o. 22). Delningen sker på det 

 sätt, att hufvudsträngen afgifver två laterala strängar, hvilka 

 småningom rycka inåt. Häraf följer att alla strängarne hafva 

 veddelen vänd inåt (sidosträngarne dessutom mot midtsträngen) 

 och bastdelen utåt. Placenta-strängen, som hos Epijyactis pa- 



