28 MEBIUS, OM INDUKTIONS- OCH DISJUNKTIONSSTRÖMMAR. 



tricitetsmängd urladdas på sarama tid (oscillationstiden). Man 

 har derföre att särskildt undersöka inflytandet af den urladdade 

 elektricitetens mängd och täthet samt induktionsströmmarnes 

 intensitet. 



Innan dessa variationer af experimentet meddelas, vill jag 

 visa, att vändningstrycket ej är beroeode af den hastighet, med 

 hvilken gnistorna följa på hvarandra. Detta torde vara ganska 

 naturligt, men, då vid den nu använda metoden att låta maski- 

 nens skifvor rotera med konstant hastighet, gnistorna ofta vid 

 de olika variationerna af en och samma sak ej följa på samma 

 tidsafstånd från hvarandra, kan det åtminstone ej skada att 

 derom öfvertyga sig. 



Maskinens vef kringvreds en gång på resp. 2 sekunder och 

 1 sekund. Slagvidden var 6 mm. och gnistlängden 4 cm. Der- 

 vid erhöUos följande utslag: 



Tah. 2. 



Tryck 

 i mm. 



Ett hvarf 



på 2 sek. 



Ett hvarf 



på 1 sek. 



U. R. 



M, R. 



U. R. 



M. R. 



1,95 

 1,79 

 1,44 



13,2 



13,0 



11,3 

 10,2 



27,0 

 29,1 



22,8 



21,2 



13,6 



16,9 



33,4 



39,4 



I båda fallen äro således utslagen med rulle mindre än ut- 

 slagen utan rulle vid trycket 1,7 9 mm., deremot tvärtora vid 

 trycket 1,4 4 mm. Vändningstrycket ligger således mellan samma 

 gränser, och man kan derföre påstå, att en förändring af tids- 

 af ståndet mellan gnistorna ej har något inflytande på vändnings- 

 trycket. 



utslagen blifva ungefär dubbelt så stora, då vefhastigheten 

 fördubblas, en, naturlig följd deraf, att strömförhållandena vid 

 hvarje gnista äro lika. Att utslagen blifva något mer än dub- 

 belt så stora vid dubbelt så stor vefhastighet, är en följd deraf, 

 att mera elektricitet går förlorad i luften vid mindre hastighet, 



