34 MEBIUS, OM INDUKTIONS- OCH DISJÜNKTIONSSTKÖMMAR. 



Utslaget, då ledningen CED (fig. 1) var borttagen, hvarvid 

 således disjunktionsgnista ej bildades, utan hela urladdnings- 

 strömmen gick genom galvanometern, var 1,5 skaldelar. 



Då motståndet i slutningsbågen är ringa, är urladdningen 

 oscillatorisk; oscillationernas antal minskas, då motståndet ökas, 

 hvarvid slutligen inträffar, att de alldeles upphöra, sedan niot- 

 {>tåndet blifvit lika med eller större än det s. k. gränsmot- 

 ståndet. Af föregående tabell följer till en böljan alltså, att 

 vändningstrycket är oberoende af oscillationernas antal. 



Med afseende på gränsraotståndet (i/) har Feddersen') 

 funnit, att detsamma låter bestämma sig ur formeln 



hvarest a är en konstant och s batteriets yta. Feddersen an- 

 ger M genom längden på en 1 mm. tjock pelare af förtunnad 

 svafvelsyra med egentliga vigten 1,2 5. Mätes denna längd i 

 millimeter och s uti qv. centimeter, så blir värdet på a, beräk- 

 nadt ur den af Feddersens observationer, der differensen mellan 

 observation och beräkning är noll, lika med 2508,2. Under an- 

 tagande att förtunnad svafvelsyra har 56180 gånger så stort, 

 motstånd som nysilfver (Horsford), att motstånden hos ny- 

 silfver och qvicksilfver förhålla sig som 1,63; 7,67 (Matthies- 

 sen), att 1 Ohm = 1,048 6 Siemens enheter, och att 5 mm. af 

 reostaten har motståndet 176 Ohm, så visar sig, att motståndet 

 hos 1 mm. hos den af mig begagnade reostaten är lika med 

 motståndet hos en 2,2 mm. lång och 1 mm, tjock pelare för- 

 tunnad svafvelsyra. Det . af mig använda batteriet hade en 

 sammanlagd yta af 431,9 qv.-cent. Beräknas på grund af de 

 föregående uppgifterna gränsmotståndet för ett batteri med denna 

 yta, fås 



ilf=54,7 mm. kopparsulfat. 

 Om detta skulle vara gränsmotståndet vid det af mig an- 

 vända batteriet, fordrades, att såväl glasets tjocklek som isola- 

 tionsförmåga skulle vara desamma som i Feddersens batteri. 



') PoGG. Ann. Bd. U^. 



