ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1883, N:0 6. 35 



Glasets tjocklek hos Feddersens batteri var 4 — 5 mm. och i 

 det af mig använda ungefär hälften. Antager man isolations- 

 förmågan vara densamma hos båda batterierna, så uppsamlas i 

 mitt batteri en större mängd elektricitet än af en lika stor yta 

 i Feddersens. Då nu ytan sättes som mått på elektricitets- 

 mängden, så inses, att mitt batteri motsvarar en större yta än 

 431,9 qv.-cent. af Feddersens, och att följaktligen gränsmot- 

 ståndet i verkligheten understiger 54,7 mm. koppar-sulfatlösning. 



Man kan således vara öfvertygad om, att, då reostaten har 

 en längd af 60 mm., urladdningen icke längre är oscillatorisk 

 utan kontinuerlig. Då vändningsfenomenet inträder lika väl vid 

 en reostat af 60 mm., som vid litet motstånd i slutningsbågen, och 

 vändningstrycket har samma läge oberoende af motståndet, d. 

 v. s. då vändningsfeuomenet inträder såväl vid kontinuerlig som 

 vid oscillatorisk urladdning, och vändningstrycket är oberoende 

 af oscillationernas antal, så är det tydligt, att man vid ifråga- 

 varande fenomen endast behöfver taga hänsyn till den första 

 oscillationen , då urladdningen är oscillatorisk. 



Vid följande försök insattes lullen A ömsom i galvano- 

 meterledningen, ömsom i gnistledningen. I båda ledningarne 

 funnos små flyttbara motstånd (messingstrådar) lika med rullens, 

 af hvilka ettdera ersatte rullen, då han flyttades. Motstånden 

 i de båda grenarne voro derföre oförändrade, vare sig rullen var 

 insatt i en af grenarne, eller han helt och hållet var borta (U. R.). 

 Slagvidden var 6 mm. och gnistlängden 4 cm. Dervid erhöllos 

 följande galvanometerutslag: 

 Tah. 8. 



1 



Tryck i 

 mm. 



Rullen 



i galv.- 

 ledn. 



U. R 



Rullen 



i gnist- 



ledn. 



1,71 

 1,24 



12,8 



14,1 



2,3 



2,6 



19,4 



15,8 



0,97 



21,1 



15,8 



2,4 



0,73 



19,9 



5,1 



1,6 



0,56 



8,7 



— 1,9 



0,6 



