ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 83, N:0 6. 41 



gifvet att den direkta induktionsströmraen här såsom vid vanlig 

 galvanisk induktion har den största intensiteten. Det är tvärtom 

 lätt att visa, att den inversa är den intensivare. Urladdnings- 

 strömmens elektromotoriska kraft är nämligen i ett gifvet ögon- 

 blick proportionel med den elektricitetsmängd, som ännu ej ur- 

 laddats^), och kommer således att aftaga allt ifrån urladdnin- 

 gens början. Det är derföre icke svårt att inse, att urladdnings- 

 strömmens maximum af intensitet måste inträffa näiniare ur- 

 laddningens början, hvilket också med lätthet kan härledas ur 

 den matematiska teorien för urladdningsströmmen, och att så- 

 lunda den inversa strömmen måste hafva en kortare duration, 

 följaktligen en större intensitet än den direkta, enär samma 

 elektricitetsmängd rör sig i båda. Häraf framgår ännu tydligare 

 det inflytande, som en fördröjning af disjunktionsgnistans bil- 

 dande utöfvar på induktionsströmmarnes galvanometerutslag. 



De anstälda försöken tyckas bekräfta denna förklaring. 

 Tänker man sig en disjunktionsgnista bildas vid ett tryck i 

 gnlstrummet, som motsvarar vändningstrycket vid de förhanden- 

 varande anordningarne, och man såsom i försöken i Tab. 1 

 ökar slagvidden, så komma såväl elektricitetsmängden i urladd- 

 ningsslaget som elektricitetens hastighet^) att ökas, under det 

 att oscillationstiden förblifver densamma. Båda de förstnämnda 

 omständigheterna bidraga till att den elektriska tätheten på 

 elektroderna något förr uppnår den för elektromotoriska kraf- 

 tens öfvervinnande nödvändiga storleken. Gnistan bildas så- 

 lunda något förr och kommer äfven att upphöra något senare 

 än vid kortare slagvidd. Den elektromotoriska kraften i gnistan, 

 som ej är beroende af den ankommande elektricitetsmängden ^), 

 får emellertid tillfälle att vara i verksamhet en längre tid, 

 hvaraf en nödvändig följd är, att disjunktionsströmmens utslag 

 på galvanometern blir större för hvarje urladdning vid den 



') Jfr Edlund: Theorie des phénoménes électriques, p. 33. 

 *) Jfr Edlund: Theorie des phénoménes électriques, p. 33. 

 3) Jfr Edlund: K. Sv. Vet.-Akad. Handl. B. 20, N:o 1, sid. 15. 



