84 EKMAN, UND. S ALP. SYRANS ABSORB. -BARH. I GAY-LUSSAC-TORNET. 



förökar salpetersyrans både kemiska reaktion och afdunstning, 

 så torde det kunna ifrågasättas, huruvida icke salpetersyra verk- 

 ligen bildas i Gay-Lussac-tornen, men sedan till allra största 

 delen af luftströmmen aflägsnas. 



C) Huru förhåller sig en luftström, sotn innehåller en ringa 

 mängd undersalpetersyra, till ständigt förnyad svafvelsyra? 



Vid de försök, som anställdes för att besvara denna fråga, 

 begagnades den ofvan beskrifna lilla tornapparaten. Sedan 

 luftströmmen befriats från fugtighet och kolsyra och fått upp- 

 taga den afsedda mängden undersalpetersyra, infördes den i 

 undre delen af tornet och genomgick detsamma i motsatt rigt- 

 ning mot svafvelsyra af 1,7 5 sp. v., som infördes i dess öfre 

 ända. Derifrån gick den till absorbtionsrör med normalnatron- 

 lösning och slutligen till gasmätaren och injektorn. Man kan 

 säga att alla omständigheter vid dessa försök voro de samma 

 som vid serie IV med undantag deraf, att undersalpetersyran 

 vid serie IV tillfördes tornet uppifrån med svafvelsyran, men 

 vid dessa försök nedifrån med luftströmmen. För att åt denna 

 kunna meddela den afsedda mängden undersalpetersyra gick man 

 till väga på följande sätt. 



I den ledning, som förde luftströmmen till tornet, insattes 

 ett tregrenadt glasrör, hvars undre, vertikala ben förenades med 

 en liten kolf af starkt glas, som innehöll liqvid undersalpeter- 

 syra, beredd genom destillation af vattenfritt blynitrat. Halsen 

 till denna kolf var rörforraig med en inre diameter af ungefär 

 2 mm. och försedd med en lufttät inslipad kran. Kolfven med 

 dess innehåll kunde således noggrant vägas, och derefter sättas 

 i förening med det rör, som förde luftströmmen till tornet. 

 Mängden af den undersalpetersyra, som då öfvergick från kolf- 

 ven till luftströmmen, kunde varieras, i det kolfven omgafs med 

 vatten af olika temperatur, hvilken reglerades med en helt liten 

 gaslåga, som anbragtes under vattenkärlet. Sedan man utrönt 

 den temperatur, hvarvid kolfven afgaf den önskade mängden 

 undersalpetersyra på tidsenheten, hade man vid de särskilda 



