ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖRHANDLINGAR 18 83, N:0 6. 89 



äfvenledes om man jemför Ser. IV tab. 2 med Ser. V tab. 2, 

 såsom synes af följande sammanställning: 



Serie IV 

 Serie V 



Genom luftströmmens verkan förlorade syreblandoingen 



N. 



HONOj. 



N,03. 



N2O3 mot 

 100 HONO2. 



17 % 



33 % 



1,7 % 



3,2 



19^ 



37 ^ 



2 % 



3,2 



De nu anförda försöken öfver undersalpetersyran absorber- 

 barhet af svafvelsyra leda alltså till följande resultat. Vid de 

 förhållanden mellan absorbtionsapparatens rymlighet, svafvel- 

 syrans och de nitrösa gasernas mängd samt luftströmmens ha- 

 stighet, hvilka ega rum i svafvelsyrefabrikernas Gay-Lussac- 

 torn, har man ej anledning befara att undersalpetersyran ej 

 skulle kunna absorberas, så framt man med absorbtion förstår 

 dess omvandling genom svafvelsyran till salpetersyra och nitro- 

 sylsvafvelsyra. Men under de sagda omständigheterna och under 

 antagande att inga reducerande ämnen vore närvarande, skulle 

 undersalpetersyrans absorbtion likväl ur praktisk synpunkt blifva 

 ganska ofullständig, emedan en del af de bildade produkterna 

 efteråt gå förlorade. Denna förlust blefve för nitrosylsvafvel- 

 syran obetydlig, men för salpetersyran ganska betydlig och skulle^ 

 för så vidi man får döma af de anförda försöken, uppgå till 

 ungefär Y^ af den till tornet tillförda gasen, i fall denna ut- 

 gjordes blott af undersalpetersyra. Bland omständigheter, som 

 i verkligheten böra utöfva ett modifierande inflytande på denna 

 förlust, torde de förnämsta vara: luftströmmens mindre syrehalt 

 och närvaro af reducerande ämnen, hvilka båda böra verka att 

 förringa förlusten, och å andra sidan luftströmmens temperatur, 

 som väl i de allra flesta fall torde verka att föröka densamma. 

 Afven svafvelsyrans styrka och luftströmmens fugtighetsgrad 

 hafva här betydelse, i det nitrosylsvafvelsyrau och salpetersyran 



