ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖUHANDLINGAR 1883, N:0 6. 95 



Till slut må med några ord omnämnas de iakttagelser, som 

 här gjordes öfver den egendomliga färgning, som nitroser antaga 

 i beröring med reducerande ämnen. Den har förut blifvit ob- 

 serverad af många kemister. C. Winkler egnar i sin afhand- 

 ling öfver de kemiska processerna i Gay-Lussac-tornet fem sidor 

 åt redogörelsen för sina iakttagelser öfver nitrosers färgning af 

 svafvelsyrlighet, hvilken han beskrifver som indigoblå, och har 

 äfven anmärkt dess färgning i beröring med åtskilliga metaller. 

 Denna färgning söker han förklara på grund af frigjord sal- 

 petersyrlighet. Likaså har Weber och Lunge anmärkt samma 

 förhållande och en hvar, som uppmärksamt betraktat det ofta 

 upprepade föreläsningsförsöket att framställa svafvelsyra i en 

 glasballong, torde ha observerat den egendomliga färg, som drop- 

 parne på ballongens väggar antaga, då kristallerna af nitrosyl- 

 svafvelsyran åverkas af svafvelsyrligheten. LuNGE har mot 

 Webers förklaring med rätta anmärkt, att salpetersyrlighet icke 

 gerna kan tänkas fri, då den är i beröring med öfverskjutande 

 svafvelsyra, och antager i stället att färgen beror på en syr- 

 sättningsgrad af qväfvet, som befinner sig emellan qväfoxiden 

 och salpetersyrligheten. Han har deremot icke iakttagit den 

 djupt indigoblåa färg, som Winkler beskrifvit, utan en violett, 

 och anmärker särskildt att denna visar sig i nitrometern, då 

 nitrosen angriper qvicksilfret. Vid de nitrometerbestämningar, 

 som ofvan anförts, visade vätskan, äfven efter reaktionens slut, 

 en svagt rödaktig färg, hvaraf i så fall skulle följa att redak- 

 tionen till qväfoxid ej varit absolut fullständig. 



I min föregående uppsats, »Bidrag till kännedom om nitro- 

 sylsvafvelsyran», anmärkte jag att föreningen i beröring med 

 eterånga i första ögonblicket färgas starkt violett. I sjelfva 

 verket kan nämnda färgreaktion uppkomma vid inverkan af ett 

 stort antal reducerande ämnen, såväl organiska som oorganiska, 

 och uppträda i alla nyanser mellan svagt rödt, violett och djupt 

 indigoblätt. Omständigheterna äro ofta högst egendomliga, så- 

 som t. ex. att färgen ofta vid omskakning af vätskan bleknar 

 eller rent af försvinner, men i hvila återkommer. Den kan 



