20 CLEVE, OM SAMARIUM. 



efter lösning i utspädd svafvelsyra, ånyo fällas med kalium- 

 sulfat. Jag erhöll efter dessa fällningar slutligen följande frak- 

 tioner : 



1. Omkring 67 gr. ljust färgade oxider, hvilkas lösning 

 var föga färgad, men visade utom didymens äfven samariums 



TII 



spektrum. At.v. R 149—150 



2. Omkring 4 gr. » » 148 

 1,7 » » » 146,2 



» » 143,7 



3. 



» 



L 



4. 



» 



6 



5. 



» 



150 



6. 



» 



29 



» » 142,7 

 « » 142,3. 



Den sjette fraktionen underkastades ny fraktionering med 

 ammoniak, men de så erhållna fyra fällningarne hade alla samma 

 at.v., eller 142,3, hvadan de utgjordes af rent didymhydrat. Den 

 femte fraktionen utgjordes äfven af nästan ren didym. De föl- 

 jande fraktionerna, som utgjordes af blott några gram, visade 

 ett hastigt stigande af at.v. mot talet 149 — 150, Det är till 

 följd deraf mindre troligt att någon ny jordart fanns uti dem. 



Den första fraktionen, 67 gr., som innehöll det mesta sa- 



mariura, underkastades nya partiela fällningar med utspädd 



ammoniak, ända till dess didymspektret fullständigt eliminerats, 



hvartill erfordrades mycket långvariga arbeten. De didymfria 



jordarternas lösning fälldes nu, f(ir aflägsnande af terbin och 



Marignacs Va, upprepade gånger med kaliumsulfat, först ur 



2 procents, sedan ur Y-, proc. lösning, ända till dess att atom- 



vigtsbestämningarne på de jordarter, hvilka stannade i lösningen 



III 

 och på dem, som fäldes, lemnade samma resultat eller R = 150. 



Under dessa opei'ationer afskiljdes betydliga mängder sama- 

 riumoxid pä samma gång som Ya och tei'bin, h varför dessa 

 orenai'0 produkter underkastades samma behandling. Så er- 

 h()||os de portioner som användes till atomvigtsbestämningarne 

 A. och B, af hvilka A utfördes med den oxid, som stannade i 

 lösningen, och ß med den som fäldes. 



