I 



1,6735 



II 



1,9706 



[II 



1,1122 



[V 



1,0634 



A 



0,8547 



B 



0,7447 



59,17 5 



149,940 



59,20 1 



150,120 



59,190 



150,045 



59,190 



150,045 



59,183 



150,000 



ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAU. FÖllHAKDLlNGAR 18 83, N:o 7. 21 



Atonivigtbestämiiing-. De utfördes på vanligt sätt genom 

 vägning af den mängd sulfat, som erhölls af en viss mängd 

 oxid. Bestämningarne I till IV utfördes med den i fyra frak- 

 tioner medelst ammoniak delade liufvudmassan af samarium- 

 oxiden. 



Resultaten af försöken synas af följande sammanställning: 

 Oxid. Sulfat. Oxid i ^. At.v. SOg^SO. 



2,8278 59,180 149,975 



3,3 301 

 1,8787 

 1,7966 

 1,4440 

 1,2583 



Beräkningarne äro gjorda under förutsättning att samarium- 

 oxiden är Sra203, hvilket utan tvifvel framgår af samariumoxi- 

 dens kemiska förhållanden. Medeltalet af alla sex försöken är 

 150,021, hvilket ligger så nära 150, att denna siffra kan anses 

 vara samariums atom vigt. Då vidare alla försöken utförts med 

 olika fraktioner och bestämningarne visa blott obetydliga varia- 

 tioner, synes det icke vara troligt att samariumoxiden är en 

 blandning. 



Samariums spektrum. Samariumsalternas absorptionsspek- 

 truni har blifvit undersökt först af Delafontaine sedermera 

 och mera exakt af Lecoq, DE BoiSBAUDRAN, Soret och slut- 

 ligen af Thalén. 



Resultalen af dessa undersökningar äro här nedan samman- 

 stälda: 



LeCOQ de BoiSBAUDRAN. SoRET. ThALÉN. 



I 559 559 556—559 svag 



II 501—500 500 501,5—497 svag 



III 489 otydlig — — 



IV 486—474 480 (midten) 486—472 stark 

 V 464—463 463,5 (midten) 466—460 stark 



VT — — 445—437 ei stark 



