32 WIDMAN, OM NITROOXYPROPYLBENZOÉSYRANS DERIVAT. 



Amidooxypropylbenzoésyra 



COOH 



\C(CH3)2.0H. 



Nitrooxypropylbenzoésyran reduceras icke af svafvelväte i 

 ammoniakalisk lösning. Tenn och saltsyra kan icke heller an- 

 vändas som reduktionsmedel, alldenstund oxypropylgruppen der- 

 vid ötVergår i den omättade propenylgruppen. Natriumamalgam 

 )"edücerar visserligen, men ger, såsom i en föregående uppsats 

 är beskrifvet^), azooxypropylbenzoesyra. Afven ferrosulfat och 

 barythydrat lemna icke något gynsarat resultat, under det att 

 åter ammoniak och ferrosulfat lätt reducerar syran till amido- 

 oxypropylbenzoésyra. 



5 gr. nitrosyra lösas i öfverskott af ammoniak och dertill 

 sättes portionsvis en lösning af 40 gr. kristalliseradt ferrosulfat. 

 Fällningen antager hastigt en rödbrun färg. Blandningen öfver- 

 mättas med ammoniak, uppvärmes i vattenbad och filtreras och 

 den så erhållna nästan färglösa lösningen försättes med ättik- 

 syra och extraheras upprepade gånger med eter. Som emellertid 

 araidosyran är ytterst svårlöslig i eter, men lättare löser sig 

 deri vid närvaro af fri ättiksyra, så bör ättiksyra tillsättas ånyo 

 för ungefär hvar tredje extraktion. Dock måste man äfven i 

 detta fall upprepa utdragningarna många gånger (jag har van- 

 ligtvis användt 15 sådana) utan att dock utbytet blir särdeles 

 godt — 40 högst 50 procent af det beräknade. Sedan största 

 delen af etern blifvit afdestillerad, får den återstående frivilligt 

 fördunsta i öppet kärl, hvarefter de afskilda kristallerna upp- 

 hemtas ur den starkt ättiksyrehaltiga, röda, oljiga återstoden, 

 utpressas och uttvättas med eter. Pa detta sätt erhålles 

 on rent hvit, kristalliserad amidosyra af sammansättningen 

 {] H NO ' 



') Öfveraigt af K. Vet-Akiul. 1'örl.. 1882, N:o 7, p. 42. 



