44 WIDMAN, OM EN NY GRUPP ORGANISKA BASER. 



till och med ännu lättare afskiljas. Detta är dock alldeles icke 

 fallet — metylkumazonsyran motstår, såsom af följande försök 

 framgår, på ett öfverraskande sätt inverkan af saltsyra eller 

 alkoholisk kalilut. 



Första försöket. Ren raetylkumazonsyra kokades 3 gånger 

 med mycket saltsyra och lösningen afdunstades för hvarje gång 

 till torrhet. Efter sista gången löstes saltet i vatten och för- 

 sattes med natriumacetat, då kroppen oförändrad utföll vackert 

 kristallinisk och i riklig mängd. Någon saponifikation hade så- 

 ledes härvidlag icke inträdt. 



I ett annat försök kokades med saltsyra under uppåtvändt 

 kylrör en timmas tid och derefter afdunstades till torrhet i 

 vattenbad. Den gula lösning, som erhölls vid behandling med 

 vatten, aflfärgades nästan fullständigt vid kokning med blodlut- 

 kol. När den derpå fäldes med natriumacetat, erhölls i början 

 en smetig massa, men derefter, sedan denna skyndsamt aflägs- 

 nats, kristaller af oförändrad metylkumazonsyra. Afven nu blef 

 således sönderdelningen blott obetydlig. Ur den första fällnin- 

 gen kunde ingen annan kropp än metylkumazonsyra isoleras i 

 kristalliseradt tillstånd. 



I ett tredje försök kokades substansen med ett öfverskott 

 af alkoholisk kalilut ungefärligen en qvarts timma. Efter alko- 

 holens bortkokande gaf emellertid vattenlösningen vid tillsats af 

 ättiksyra äfven nu oförändrad metylkumazonsyra i riklig mängd. 

 Efter moderlutens extraktion med eter erhölls en olja, som i 

 köld stelnade till en gulbrun, glasig massa, lik den, som bildas 

 vid amidopropenylbenzoesyrans sönderdelning genom kokning 

 med vatten. Kokande alkoholisk kalilut åstadkommer således 

 småningom någon sönderdelning (= förhartsning), men lemnar 

 största delen oberörd, så vida ej kokningen fortsattes mycket 

 länge — någon enkel och glatt reaktion inträder ej. 



Om metylkumazoiisyrans konstitution. 



Ur amidooxypropylbenzoesyran 



