66 CLAESSON, OM TOLUOLDISULFOSYROR. 



Amiden smälte vid 214°. Det kan sålunda föreligga tvifvel om, 

 huruvida här föreligger en ren produkt eller ej och till kontroll- 

 bestämningar räckte materialet icke. 



Den vidrörda frågan om vid sulfurering af m-syran mer än 

 en disulfosyra uppkommer måste jag derför tills vidare lemna 

 o af gjord. 



}^-Toliioldisulfosyra. 



Genom sulfurering af toluol resp. dess monosulfonsyror er- 

 höUo Blomstrand och Senhofer oberoende af hvarandra en 

 disulfosyra. De metoder som härvid användes voro i så mån 

 olika, att den ene direkt disulfurerade toluol medelst svafvel- 

 syreanhydrid, den andre åter verkställde sulfureringen i tvenne 

 stadier. Den syra som Senhofer erhöll har sedermera blifvit 

 uppfattad såsom isomer och icke identisk med a-syran. Också 

 finnes der några diflferenser i beskrifningarne på de båda sy- 

 rorna, som kunna föranleda ett sådant antagande, hvarför BLOM- 

 STRAND kallade den för y-syra till skillnad från de af de blan- 

 dade monosulfosyrorna erhållna a- och ,^-syorna. Dessa diffe- 

 renser äro följande: 



a-Syran tål en vida högre temperatur än 100% innan den 

 sönderdelas, då dereraot y-syran sönderdelas redan på vattenbad. 



Båda syrornas kalisalter innehålla lufttorkade 1 m. vatten, 

 men /-syran förlorar en del af detta och blir opak vid en längre 

 tids utsättande för den fria luften, 



y-Bariumsaltet har en något högre kristallvattenhalt än 

 motsvarande a-salt. 



a-Syrans silfversalt är färglöst och vattenfritt, då y-syrans 

 är gult och innehåller kristallvatten. 



Då såsom af det föregående synes ingen af de isomera 

 monosyrorna ger en disulfosyra, som skulle kunna identifieras 

 med ;/-sy,r;in, så föranleddes jag häraf att noggrannt genomgå 

 Senhofers beskrifning på sin syra och har derigenom kommit 

 till ili'u (ifvertygelsen, att de äro identiska. 



