69 



ÖtVcrsigt af Koiigl. Vetenskaps-Akademiens Förliandlingar 1883. N;ü 7. 



Stockholm. 



Undersökning öfver den galvaniska ledningsförmågan 

 hos alkohollösningar. 



Af Svante Arrhenius. 



[Meddeladt den 12 September 1^83.] 



I sammanhang med de i ett föregående arbete^) publicerade 

 undersökningar öfver vattenlösningars galvaniska ledningsförmåga 

 utförde jag våren 1883 några försök i samma afseende öfver 

 alkoholiösningar. Dessa senare försöks resultat går jag nu att 

 meddela. 



Beträffande den metod, som användts vid bestämningarne, 

 och de derför erforderliga instrumenten hänvisar jag till nyss 

 citerade arbete. Dock må anmärkas, att metoden är en kom- 

 bination af Edlunds och Becquerels metoder, och att de 

 hufvudsakliga instrumenten äro depolarisator och difFerential- 

 galvanometer. I det föregående arbetet har jag utförligt be- 

 skrifvit arransemangen vid försökens anställande äfvensom un- 

 derkastat metodens duglighet en utförlig diskussion. På samma 

 ställe finnas äfven angifna de formler, enligt hvilka observations- 

 materialet bör omräknas för att finna de sökta motstånden äfven- 

 som relationer dem emellan. Jag har vidare der motiverat in- 

 förandet af begreppet »dilutionsexponent»-), hvilket äfven kommer 

 att användas i det följande. Sedan jag derför i alla dessa af- 

 seenden hänvisat till det föregående arbetet, kan jag omedelbart 



1) Bihang till K. Vet. Akad. Handl. Bd 8, N:o 13. 



-) Dilutionsexponenten anger det förhällande, i hvilket det relativa motstäudet 

 hos en saltlösning tillväxer, när den utspädes till sin dubbla volym. 



