Öt'VERSIGX AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 83, N:o 7. 93 



1. Rhodonit. Analys gjord år 1864: 



SiO- 42,3 7 innehåller syre 22,5 9 



MnO 40,6 3 » » 9,2 8 



FeO 6,80 » » 1,50 



CaO 8,10 " » 2,31 



C02 (förlust) 2,10 



13,09. 



2. Rhodonit. 



Analys gjo 



Si02 





47,00 



MnO 





31,20 



FeO 





10,6 



CaO 





5,70 



MgO 





2,5 



Glödgningsi 



Förlust 



0,80 



100,00. 



Denna rhodonit liknade mycket den s. k. Fowleriten från 

 Franklin, New-Jersey i Amerika. Om den vid analysen funna 

 CO^-halten tages i beräkning, så fås tydligen en rhodonit- 

 formel. 



Rhodonit. Analys gjord år 1883: 



innehåller syre 25, 06 



» » 7, 1 3 



» ^> 2,3 



» » ],6 2 



» » 1,0 



12,05. 



97,81. 



Denna rhodonit fanns i lagret närmast det sydligaste, i bla- 

 diga massor hopväxt med mangan-granat. Den var till följd af 

 vittring gråsvart, men större stycken visade vid sönderslagning 

 inuti en svag rosafärg. Vid 100 gångers diaraeterförstoring 

 upptäcktes under mikroskopet att mineralet var inväxt med små 

 kristaller af magnetit, lagrade vanligen efter genomgångsytorna. 

 Massan syntes färglös eller svagt rosafärgad. Mineralet höll, 

 likasom föregående, spår af CO^, men ej af BaO eller SO^. 

 Med magnetstål kunde små magnetitpartiklar utdragas. Mine- 

 ralet smälte lätt för blåsrör till en svart kula; gaf i kolf spår 

 af vatten. Andra varieteter voro i ännu högre grad vittrade, 

 gåfvo brunt pulver och befunnos i högre grad inmängda med 

 kolsyrad kalk. Genomgångarne voro dock alltid mycket tydliga 

 och väl bibehållna. 



