97 



OtVei'sigt af Koagl. Vetenskaps-A-kadeniiens Förhandlingar 1883. N;o 7. 



Stockholm. 



Emfolit, ett nytt mineral från Horrsjöberg i Vermland. 

 Af L. I. Igelström. 



[Meddeladt den 12 September 1.SS3.) 



För någon tid sedan sände jag till Herr Ingeniör Emile 

 Bertrand i Paris några små hvita, genomskinliga, starkt glän- 

 sande, prismatiska kristaller med anhållan att han måtte op- 

 tiskt undersöka desamma. Kristallerna varierade i storlek från 

 omkring 6 mm. längd och 2 mm. tjocklek till mikroskopisk 

 litenhet. De sutto i en småbladig, livit, glimmerlik massa, som 

 var fet för känseln och lät tälja sig med knif. Denna massa, 

 analyserad i Filipstads bergsskola för 15 år sedan (se Ofversigt 

 af Kongl. Vet.-Akad, i Stockholm Förhandlingar för år 1868), 

 befanns vara damourit eller pyrofyllit^). Den bildar i trakten 

 söder om Horrsjöbergs källa flera lager tillsammans med qvarts 

 och kyanit, hvilka alla föra de omnämnda kristallerna, och i 

 hvilka dessutom uppträda: svart turmalin, Svanbergit, riitil, me- 

 naccanit, lazulit, strålig pyrofyllit o. s. v. Det hela ligger i 

 Horrsjöbergs bekanta blågrönaktiga, kyanitförande qvartsit, hvil- 

 ken i sin ordning ytterst omgifves af den vanliga vermländska 

 röda gneissen och af hyperit. 



Herr Bertrand har i bref till mig beskrifvit de ifråga- 

 varande kristallerna, eller det ifrågavarande mineralet, sålunda: 

 »Cristallisé en prisme orthorombique d'environ 128° å 1.30°. Il 

 présente les faces m, g^, g-, g^. Clivage g^ tres net et brillant. 



M Senare har funnits, att kristallerna sitta både i äkta damourit samt i små- 

 bladig pyrofyllit. 

 Öfvers. af K. Vet -Akad. Förh. Arg. 40. N:o 7. 7 



