ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAE 'l 883, N:0 7, 99 



Ögat, dels för dess litenhets skull, dels ock för dess vanligen lika 

 färg med den onigifvande matrixen, i följd hvaraf det oftast endast 

 kan upptäckas medelst en viss ljusreflex. 



Utom i väl utbildade kristaller finnes äfven mineralet i 

 stråliga ocli stängliga aggregat, hvilka någon gång utfylla drus- 

 hål i bergarten. Då det är väl utbildadt i fullkomliga kristaller 

 sitter mineralet i den förut omnämnde damourit- eller pyrofyllit- 

 stenen samt på aflossningarne (skölgångarne) af en bergart, be- 

 stående af en blandning af kyanit, damourit och qvarts, men 

 då det är strålformigt sitter' det midt i kompakta bergmassor 

 af sistnämnde kyanitblandning. På skölgångarne sitta, jemte 

 detsamma, strålig pyrofyllit, rutil, turmalin m. m. Drushålen 

 finnas i något gröfre, qvartsig damourit. 



Mineralet är icke alltid färglöst. Det befinnes ibland vara 

 mer eller mindre gult, men man kan förfölja öfvergången från 

 rent hvit till ganska gult genom alla mellanliggande färgnyanser, 

 och den gula färgtonen är tydligen uppkommen genom en bör- 

 jande förvittring eller förändring i mineralets massa. Luft och 

 vatten hafva nemligen trängt in efter genomgångarne och oxi- 

 derat en befintlig liten jernoxidulhalt, i följd hvaraf något litet 

 jernoxidhydrat uppkommit. Glödgar man sådana gula delar, så 

 blifva de blekröda i följd af jernoxidhydratets omsättning till 

 oxid. Det rent hvita mineralet färgar sig så litet vid glödgning 

 i öppen luft, att färgningen knappt kan märkas. Någon färg- 

 ning uppkommer likväl alltid. Detta tyder på en ursprunglig 

 liten jernoxidulhalt i mineralet, såsom ock vid analyserna fun- 

 nits, dock blott uppgående till någon procent. Mineralets gul- 

 färgning har icke skett likformigt genom mineralets hela massa. 

 Man ser detta lätt vid omkr. 80 gångers förstoring under mikro- 

 skopet, då mineralet visar sig såsom stängliga aggregat, en del 

 stänglar hvita, genomskinliga, oförändrade, andra gula, förän- 

 drade, flammiga, prickiga o. s. v. Herr E. Bertrand har ge- 

 nom optiska och kristallografiska undersökningar senare kon- 

 staterat, att äfven det gula mineralet är detsamma, som det 

 fullkomligt hvita och genomskinliga. Ganska märkliga äro de 



