100 IGELSTRÖM, EMFOLIT FRÅN H0RR8.JÖBFRG 1 VERJILANP. 



kristaller, soni sitta å aflossningarne; dessa äro aldrig gula eller 

 gulaktiga, utan fullkomligt vattenklara och genomskinliga, bil- 

 dande långa kristallnålar (väl utbildade kristaller) af ända till 

 1 mm. tjocklek och 1 cm. längd. 



Emfoliten är alldeles ej sällsynt i de lagersystem i Horr- 

 sjöberg, der den förekommer. Sålunda finnes den, såsom 

 nämndt, nästan öfverallt, såväl i damouriten och i pyrofyl- 

 liten i de kompakta bergmassorna, som på skölaflossningarne, 

 men alltid i minimala qvantiteter. Jag har i mina samlingar 

 hundradetals stufFer, i hvilka mineralet förefinnes. Den på 

 skölaflossningarne förekommande emfoliten skulle varit intres- 

 santast att kemiskt undersöka, eftersom den alltid är så ren 

 och konstant, men det har ej af mig kommit att ske, åtmin- 

 stone ej fullständigt, emedan jag vid tiden för min analys ej 

 hade tillräcklig tillgång deraf. Kristallerna likna, mikrosko- 

 piskt, livita strålar af turmalinens forfn^). Då jag nyligen 

 sändt till Herr Dr M. Weibull i Lund en stor mängd af em- 

 folit, så kan man hoppas, att mineralet i alla dess olika varie- 

 teter skall blifva fullkomligt undersökt, såväl i kemiskt som i 

 andra hänseenden. Emellertid har jag analyserat en något gul 

 varietet, som satt i en blandning af damourit och pyrofyllit. 

 Resultatet var följande: 



Mineralet löser sig ej i syror, men smält tillsammans med 

 4 gånger dess vigt af en blandning af kolsyradt kali och kol- 

 syradt natron sönderdelas det fullständigt, och efter tillsats af 

 klorvätesyra och lösningens afdunstning afskiljes kiselsyra i 

 gelatinös form till så stor mängd, att detta förhållande ensamt 

 afgör, att mineralet ej kan vara diaspor. Sedan kiselsyran 

 blifvit aflägsnad, fanns i lösningen blott lerjord jemte små 

 oväsentliga halter af jern, talkjord och kalkjord; talkjorden till 

 större mängd närvarande än kalkjorden. Svafvelsyra, fosforsyra, 

 fluor, chlor, barytjord och berylljord finnes ej. I blåsrörskolf 

 ') Turmalin finnes väl i Horrsjöberg, men den är alltid svart. Den har af 



mig analyserats och befunnits vara verklig turmalin. Svarta tnrmalinkri- 



Btaller och hvita, länga emfolitkristaller, begge nedgående till mikrorkopisk 



litenhet, sitta iblaud å summa skölallüssuing. 



