13 



Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Föi-handlingar 1883. N:o 8, 



Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska Laboratorium, 



S6. Om dinitronaftalin-«-flisulfonklorid och några ur 

 denna förening erhållna nya naftalinderivat. 



Af J. E. Alen. 



[Meddeladt den 10 Oktobei- 1883.] 



I föregående uppsats har jag nämnt, att vid nitrering af 

 naftalin-«-disuIfonklorid med en blandning af rykande salpeter- 

 syra och koncentrerad svafvelsyra bildas tvänno nitroföreningar. 

 Den ena af dessa — mononitro-a-disulfonhlorid — har der 

 afhandlats; den andra — dinitro-a-disiilfonklori(l — skalt 

 jag nu närmare beskrifva. Sedan den genom benzol blifvit be- 

 friad från den lättlösliga inononitroföreningen och derefter om- 

 kristalliserad, tills konstant smältpunkt uppnåtts, visar den sig 

 smälta vid 218,5 — 219,5' C. Den bildar, ur benzollösning be- 

 kommen, radielt ordnade, platta, i ändarna tillspetsade, blekt 

 gulaktiga, små kristallnålar eller långsträckta, sexsidiga taflor. 



Dessa kristaller ega sammansättningen €^(,^41/00 " ^l^ + ^6^fi^ 



vid liggande i fria luften går kristallbenzolhalten förlorad. För- 

 eningen är mycket svårlöslig i benzol. Ur xylollösning bekomna 

 kristaller innehålla 1 molekyl kristallxylol. 1 isättika är klo- 

 riden tämligen svårlöslig; den erhålles derur i stråligt grup- 

 perade, mikroskopiska kristallnålar. I fotogen, kloroform, eter 

 och kolsvafla är kloriden svårlöslig. Den sönderdelas ytterst 

 långsamt af vatten vid 100° C. 



