32 GOÉS, OM FUSULINA CYLINDRICA FRÄN SPETSBERGEN. 



LEE,) och bi^evicula ScHWAG. å ena sidan och den smala Fus. 

 exilis ScHWAG. å den andra. 



Mätningarne af de inre delarne hafva gifvit å två exemplar: 

 Primordialkamraarens genomskärning 0,i5 — 0,25 mm. 



Parameter 0,03 — 0,04 » 



2:a vindlingens bredd 0,06 — 0,io » 



3:e w » --. 0,10 — 0,i5 » 



4:e » » 0,15 — 0,20 » 



5:e » » 0,18 — 0,25 » 



6:e » » 0,20 — O, so » 



7:e » » 0,24 — 0,35 » 



Vindlingarnes antal högst 7, den sista innehåller 26 — 34 

 skiljeväggar. Ytterväggar äfvensom sliiljeväggarnes tjocklek 

 något vexlande, vanligen 0,05 — 0,io ram. å de förra, 0,05 — 0,08 

 mm. å de senare. 



Skiljeväggarnes bugtighet vexlar äfven. Stundom bilda de 

 nästan raka, sparsamt delade balkar. 



Såsom teckningen anger, vexlar formen från tjock trubbig, 

 till utdragen spetsig spole, att genomskärningen i längden blir 

 smalt lancettlik. 



Ytan är bugtigt, oregelbundet, groft refflad. 



Det vore här på sin plats att orda något om de motiv, 

 som synas af moderna specialkännare ha lagts till grund för 

 uppgörande af deras många — omkring 16 — arter af slägtet 

 Fusulina. För att underkasta dessa motiv en mera vetenskaplig 

 kritik, erfordrades likväl ett större och från flera håll samladt 

 material, än som stått mig till buds. Jag kan likväl ej urakt- 

 låta att ge några exempel på dessa motiv, för att visa, hvilka 

 ytterligt små och obeständiga karaktärer tagits i anspråk för 

 uppgörandet af dessa arter. Typens — Fusulince cylindricm 

 Fisci-I. — artkännetecken uppställas ungefär på följande sätt: 

 förlängd spolformig, i midfen nästan cylindrisk, med regelbundet 

 a/smalnande ändar, hvilka äro något vridna, ytan fint vågfor- 

 rnigt streckad. 



