ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAU. FÖRHANDLINGAR 1 8 8 3, N:0 8. 33 



Centralkammaren nästan Y^ — Yg af tvärgenomskärningen af 

 hela skalet. 



Höjden af första vindlingen = 0,0 5 mm. 



Vifidlingsnqvotientenn (tillväxningsförhållandet) 1,5. 



Vindlingarnes antal 5 — 6; den sista med 28 — 30 skilje- 

 väggar. 



Ytterväggarne tunna, 0,030 mm. 



Skiljeväggarne likaledes tunna, 0,0 2 5 mm. 



Porerna i genomskärning 0,oo6 mm. 



Längden förhåller sig till bredden hos unga som 2.05 till 1, 

 hos äldre som 3,6 8 till 1 (v. MÖLL.). 



Går man nu till en annan art t. ex. Fus. Bocki v. MÖLL., 

 så finner man följande »kännetecknande artmärken» upp- 

 ställda: 



Mindre, tjockare, vindlingarnes antal 5. 



Höjden af l:a vindlingen 0, 02; vindl.-qvotient. 1,5. 



Centralkammar e7i ^/g af skalets tvärgenomskärning. 



Väg g ar ne 0,ui9 mm. tjocka. 



Porerna 0, 00 5 mm. 



Längden förhåller sig till bredden hos unga 2,2 o : 1, hos 

 äldre 3,2 2 : 1. 



En annan »art» — Fns. Verneuili v. MÖLL. — skiljes från 

 typen på följande sätt: 



Kortare, längsfårorna på skalets yta djupare, ytterväggar 

 och mellanväggar tjockare; porerna något gröfre (0,oi mm.); 

 centralkammaren mindre, vindelqvotient 1,2; längden förhåller 

 sig till bredden hos yngre som 1,7 9 : 1, hos äldre som 3, o : 1. 



Ett annat exempel erbjuder Fusulina jap)onica (GÜMB.) 

 Schwager, h vilkens artmärke uppgifves till skillnad från F. 

 cylindrica typica vara: ändarne mindre vi'idna, skiljeväggarne 

 tjockare och mindre bugtiga. 



Från den smala F. gramim avence RÖM. skiljer sig samma 

 art genom sin mera spollika form och tjockare skiljeväggar; 



frän Fus. Verneuili v. MÖLL. genom något större bukighet 

 och genom mindre trubbiga ändar; 



Öfversigt af K. Vet.-Ahad. Förli. Arg. 40. N:o 8. 3 



