34 GOÉS, OM FUSULINA CYLINDRICA FRÄN SPETSBERGEN. 



från Fus. Tietzei Stäche genom flera vindlingar, hvilkas 

 bredd ej tillväxer så fort. 



Fus. Richthofeni ScHWAG., en smal art, skiljes från F. 

 granttm avence endast genom att sakna dennas något ansvälda 

 ändar och genom hastigare tillväxt af de första vindling arne; 



från F. Verneuili v. MÖLL. genom tunnare, mera bug- 

 tiga skiljeväggar. 



Fus. exilis Schwag. är omöjlig att skilja från den före- 

 gående i yttre form; 



från F. cylindrica typ. skulle hon skilja sig genom sin 

 smalhet, sin stora centralkammare och sina utvecklade veck å 

 skilj ev äg g ar ne! (ScHWAG. Carbonische Foraminif. aus China u. 

 Japan; i v. Richthofens China (1883) 4, p. 120.) 



Samma oväsendtliga skillnad finner man använd vid upp- 

 görande af de mera knubbiga arterna ss. F. montipara Ehrenb. 

 och F. brevicula Schwag.; F. ventricosa Meek & Hayden. 



Det är i synnerhet några af de ofta åberopade karaktä- 

 rerna, hvilka jag särskildt vill betona såsom i högsta grad 

 oväsendtliga, och hvilka det är alldeles origtigt att beteckna så- 

 som notce specificoi, neral.: stor och kraftig växt, hastig tillväxt, 

 väggarnes tjocklek, emhryonalstadiets storlek; ty dylika tillfälliga 

 olikheter, vanligen härflytande af organismernas existensvilkor, 

 kunna knappast kallas raceskillnader, mycket mindre artskill- 

 nader. Men i den beskrifvande biologien är det af vigt, att 

 öfversigten icke förvillas af de förra, genom att åt dem ge 

 större betydelse än de i sjelfva verket ha. Det skulle inom 

 rhizopoderna och äfven andra djurklasser leda till det absurda 

 att på dylika karaktärer grunda arter; och med samma skäl 

 skulle man bland Homo sapiens, med fästadt afseende på de 

 olika förhållanden mellan skelettdelarnes dimensioner, hvilka med 

 en viss regelbundenhet och stadga återfinnas hos olika familjer 

 af samma ras, böra betrakta dessa familjer ss. skilda arter. 



Huru oändligt t. ex. förhållandet mellan längd- och tvär- 

 diametern vexlar hos rhizopodernas spiralformer, derpå lerana 

 de aldra flesta slägten storartade bevis, i synnerhet inom slag- 



