64 NEUMAN, EN BOTANISK RESA TILL HALLANDS VÄDERÖ. 



V. de.nudata MÜLL. enl. Marss. Fl. pag. 139. Årsskott 

 fullkomligt obeväpnade, blad 3 — 7taliga, stammar manshöga. 

 Bör ej förvexlas med v. denudata Spenn. (i FoCKES monografi 

 pag. 99), hviiken är liktydig med v. viridis Å. Br. 



R. suberectus Ands. är mycket vanlig på Kullen och Väder- 

 ön. Den oftast förekommande formen är svagt beväpnad, har 

 korta blomskaft och blommor af 2 — 2,5 cm:s diameter. Den är 

 en typisk R. suberectus, såsom denna art uppfattas hos oss. 

 Bland de afvikande former, hvilka jag påträffat, anser jag tvenne 

 böra anmärkas. Den ene, 



f. grandiflora är en högväxt skuggform från Kullaberg (nära 

 »Haga») och utmärker sig genom förlängda sepala, blommor med 

 en diameter af 3,5 cm. och utdragna blomskaft, de nedre ända 

 till 8 cm. i längd. Den andre, 



f. armata har klaselik blomställning, blommor af vanlig 

 storlek, blomskaft och foderblad korta och är sålunda i dessa 

 hänseenden typisk, n^en afviker genom starka, koniska, ofta 

 något lutande taggar, hvilka än tillhöra endast den tvåårige, än 

 både den tvåårige och ettårige stammen. Det förra är hän- 

 delsen hos exemplar från Väderön, det senare hos exemplar, 

 som jag insamlat vid Torekov. 



R. plicatus Weihe & N. Redan år 1854 (Bot. obs.) ur- 

 skilde F. Areschoug inom denna art tvenne formserier, a lito- 

 ralis och ß sylvaticus. De förekomma begge i stor mängd både 

 på Kullen och Väderön, om än den förre tyckes vara förher- 

 skande. På torra, för solen utsatta platser blifva litoralis- 

 formernas blad tjocka, på undre sidan gulaktigt ludna, genom- 

 dragna af röda nerver. Blomställningen är en enkel, samman- 

 dragen klase med fina taggar i blomskaftens spets tätt under 

 blomman, någon gång äfven på fodret. En annan till litoralis- 

 serien hörande form utmärker sig genom långa, håi-jga blom- 

 skaft i en förlängd klase, stora, ofta flikade skärmblad oci) 

 turionei' med något urhålkade sidor. Blomningen infaller sam- 

 tidigt hos denne form, R. coisius, R. suberectus och R. maxi- 

 mus — således innan ännu R. plicatus i allmänhet böljat 



i 



