ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1883, N:0 8. 65 



blomma. Denne form är förmodligen densamme, som Gyllen- 

 STJERNA sände till Arrhenius från Kullaberg och som den 

 senare (Monogr. pag. 26) hänförde till sin R. ajffinis. 



Inom sylvaticus-sQnQW har jag vid Kockenhus på fuktig 

 mark påträffat en högst afvikande form. Dess stammar äro 

 strimmiga, turionerna äro utan, de tvååriga stammarne och 

 blomskotten med få och svaga, taggar. Småbladen på turio- 

 nernas blad äro smala, aflångt äggrunda, groft och merendels 

 ojemnt sågade, på blomskottens deremot breda, ofta nästan 

 hjertlika. Blomställningen rikt förgrenad. Liknar genom sina 

 tjocka, trubbkantiga, upprätta turioner R. suberectus. 



R. nitidus W. & N. i Fockes monogr. pag. 123. Denna 

 för Skandinaviens flora nya, genom många karakterer begrän- 

 sade art förekommer i Tranekärr, Jonstorps socken. Jag har 

 beskrifvit den i »Studier öfver Skånes och Hallands Flora», 

 Bot. Not. 1883. 



R. polyaniliemos^) Lindeb. Herb. Rub. Scand. n:o 16 {R. 

 pulGherrimiis L. M. Neuman i Lunds Bot. Förenings bytes- 

 katalog år 1882). 



Turionerna uppstiga i en båge från marken, tills de nå 

 något stöd — gärdesgård eller dylikt — , längs hvilket de växa 

 vidare, utsändande talrika sekundära turioner åt alla sidor. 

 Finnes intet stöd i närheten, böja de sig snart nedåt och nå 

 oftast marken-). Turionerna äro tydligt 5-kantiga, glest håriga, 

 glatta och strimmiga med platta eller något urhålkade sidor, på 

 skuggiga platser till färgen gröna, på soliga mer eller mindre 

 stötande i brunt, de starkare, primära i genomsnitt från vinkel 

 till motsatta sidan 7 — 8 mm,, de svagare, sekundära 3 — 4 mm. 



') Då i literaturen iügen beskrifniug är tillgänglig utom Lektor Lindebergs, 

 i Bot. Not. aftryckta, etikett, tager jag mig friheten här ofvan meddela en 

 sådan. 



'^) Emedan bladen på turionerna sitta nära hvarandra, äro stora och kort- 

 skaftade, komma de att delvis täcka hvarandra. Då turionerna derjemte 

 rikt förgrena sig och ofta framkomma i stort antal från samma rot, bildas 

 af deras blad ett för arten karakteristiskt, tätt och mörkgrönt löfverk, ur 

 hvilket de långa bladlösa blomställningarne framskjuta. 

 Öfversigt af K. Vet.-Äkad. Förh. Arg. 40. N:o 8. O 



