ÖFVEllSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 18 83, N:0 8. 71 



uddbladen på de primära, starkare turionerna bredt hjärt- 

 lik a; blomskottens ötVersta trefingrade blad liar vanligen 

 ovalt uddblad. Ar en solform med ofvan gulaktigt gröna, 

 under ofta grått filtiudna blomskottblad. 



Fullt typiska exemplar endast funna vid Mölle. In- 

 lemnades i 1882 års växtbyte med Lunds Bot. Förening 

 såsom y>R. umhmticus P. J. MÜLL, a KuUensis». 



2) f. similata (Lindeberg, Herb. Kub. Se. n:o 13 och 14 under 



namnet R.. simulatus P. J. MÜLLER i). Blomställning sam- 

 mansatt, mycket långsträckt, bladig ända upp i spetsen; 

 taggarne i inflorescensen äro långa, syllika, raka eller något 

 lutande, på blomskotten under inflorescensen starka, långa 

 och krökta; turiontaggar glesa, raka och långa; de pri- 

 mära turionernas uddblad ovala; blomskottens öfversta 3- 

 fingrade blad har ovalt uddblad. Förekommer både som 

 solform och skuggform flerestädes på Kullaberg, i Välinge 

 och Jonstorp, vid Vegeholm och Toreko v. 



Ar af Arrhenius beskrifven som R. umhrosus Weihe 

 och identisk med H. N. XIII, n:o 602), men deremot syno- 

 nym hvarken med R. vulgaris ß umhrosus Whe icke heller 

 med R. fruticosus å pl. 1163 i Fl. Danica, uppgifter, hvilka 

 härröra från Arrhenius (Monogr. pag. 32), som förmod- 

 ligen förbisett, att Weihes R. vulg. ß umhrosus är en 

 glandelrik form och att planschen i Fl. Danica afbildar en 

 form med sammansatt sågade, nästan flikade blad. 



3) f. pseudo-Sprengelii (= H. N. X 53^) under namn af R. 



umhrosus v. Sprengelii Arrh.). Mycket lik föregående, 

 men skild genom en förlängd enkel, klaselik och bladlös 

 blomställning. Blomskottens taggar äro oftast längre 

 och spensligare än hos föregående. Funnen vid Kockenhus 

 och i Tranekärr (R. Wallengren); alltid skuggform. 



') Genom tryckfel å Lindebergs etiketter har namnet fått lydelsen »simulatus» 



i stället för »similatus». 

 ^) I Hn. Fl. ed. XI citerad som skuggform till R. Lindebergii. 

 ^) Äfvenledes citerad som skuggform till R. Lindebergii i Hn. Fl ed. XI. 



