76 KEüMAN, EN BOTANISK HESA TILL HALLANDS VÄDEKÖ. 



ej haft till sitt förfogande afblommade exemplar. Denna ka- 

 rakter består deri, att foderbladen äro vid fruktmognaden till- 

 tryckta till frukten. Vidare torde böra anmärkas, att bla- 

 den äro till färgen ljusare än hos våra öfriga Rubusarter, att 

 turionerna äro besatta med oskaftade glandier samt att blom- 

 ning och fruktmognad infalla mycket sent. 



Arten har en mera glatt (f. typica) och en hårig (f. villosa) 

 form. Den senare har derjemte vanligen foderbladen förlängda, 

 blomställningen mindre utbildad och föga bladig. Begge före- 

 komma tillsammans och äro naturligtvis icke skarpt begränsade. 

 På fastlandet förekommer arten i Jonstorp, Bölsåkra, Söd- 

 äkra, Tranekärr, Utvälingebro, mellan Välinge och Vegeholm 

 samt mellan Vegeholm och Oregården, på den sista lokalen 

 enligt uppgift af Herr P. Thulin och på de 3 dessförinnan 

 nämnda efter meddelande af Herr R. Wallengren. Som det 

 synes af dessa speciallokaler, har R. scanicus en ganska egen- 

 domlig utbredning. Från innersta punkten i Skelderviken, nära 

 Vegeåns utlopp synes han dels följa nämnda å inåt landet, dels 

 utbreda sig på vikens södra kuststräcka i Välinge, Farhults och 

 Jonstorps socknar. I sistnämnda socken tyckes han nå sin 

 vestra gräns å fastlandet. Han når nemligen icke till Kulla- 

 berg, tinnes icke i Väsby, icke heller längs Kullens vestkust på 

 något ställe från Helsingborg till Mölle. Vegeån synes utgöra 

 dess gräns mot öster. Längs hela kuststräckan från Engelholra 

 till Torekov saknas han — till och med i de på andra Rubus- 

 arter rika dungarne i närheten af Torekov — men uppträder 

 i ymnighet å Hallands Väderö, belägen i utkanten af Skelder- 

 viken. 



R. scanicus är synnerligen väl skild från alla våra hittills 

 kända Rubusarter. Med gruppen Suberecti delar han vissa ka- 

 rakterer såsom korta ståndare, någon gång gröna sepala, och 

 vid fruktmognaden uppstående, till frukten tryckta, foderflikar, 

 men skiljes genom sin hela habitus, sina krypande turioner och 

 sina glandier. Från Corylifolii, bland hvilka man ju också 

 träffar uppåtböjda sepala och hvilka visa stor likhet i växtsätt, 



