ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1 8 83, N: O 8. 79 



ligen rundad eller kantig turion, blad med ojemn serratur, ovalt 

 eller hjertlikt, i en läng spets utdraget uddblad, blomställning 

 enkel, klaselik, bladlös, glandier få och spridda. Förekommer 

 ganska allmänt på Kullen och längs Skelderviken i Arehenii 

 trenne former (glabratus, tomentosus och ferow). 



Den andra formserien, hvilken jag vill kalla R. corylif. 

 * dive7'gens, har rundadt kantiga, tjocka turioner med svagare 

 taggar, men täta glandelhår; turionblad 5- fingrade, med jemn 

 serratur, och rundadt, till en spets tvärt sammandraget udd- 

 blad; uddbladen på blomskottens öfversta blad starkt afsmal- 

 nande mot basen, nästan vigglika; blomställningen utspär- 

 radt grenig, sammansatt och glandelhårig, vanligen bil- 

 dande en rikblom mig, b lad i g qvast eller klase af knippen. 

 Blomskaft och foderblad hvitludna och tätt glandelhåriga. Blom- 

 mor stora, kronblad nästan utan klo. Bär stora, med småfruk- 

 terna jemnare utbildade, än förhållandet plägar vara bland 

 corylifolii. Varierar betydligt med afseende på hårighet, så att 

 bladen äro än undertill hvitludna, än gröna gleshåriga. Före- 

 kommer ej sällsynt vid Arildsläge, Höganäs, Tranekärr, Söd- 

 åkra, MöUehessle, Bärikull, Brunnby, Krapperup. 



På odlade platser uppträder denna form ganska karakte- 

 ristisk. Turionerna blifva spensliga, trinda, med glesare taggar 

 och glandelhår, deras uddblad afsmalna mot basen och antaga 

 derigenom en oval form. Förekommer på Hallandsås, Väderön, 

 i Barkåkra och vid Höganäs. 



Genom den rikt förgrenade blomställningen, de täta glandel- 

 håren, den jemna serraturen är formserien corylif. * divergens väl 

 skild från R. nemoralis (« typica.) Och, om jag än icke kan för- 

 neka, att nemoralisformer finnas, som närma sig honom, så hafva 

 de dock aldrig varit af den beskaff'enheten, att jag behöft tveka 

 om bestämningen. En gräns torde i alla händelser vara be- 

 tydligt lättare att uppdraga mellan dessa begge formserier, än 

 mellan R. nemoralis och R. Wahlhergii. Den fina serraturen 

 och de ofta runda turionerna närma ifrågavarande * divergens 

 till R. maximus (= corylifolius ÄRRH.). Med denna bör han 



