34 ANDRÉE, OM YRSNÖN I DE ARKTISKA TRAKTERNA. 



värmet och då bildar antingen ett segt öfverdrag eller, om tem- 

 peraturen derefter faller, en isskorpa, som hindrar vindens till- 

 träde till den lösare- snömassan. Detta inträffar i allmänhet 

 snart i de icke arktiska trakterna, der en regelbunden omvexling 

 af dag och natt förefinnes och dessutom den större och mindre 

 vegetationen samverka att nedsätta vindhastigheten närmast 

 jordytan till ett minimum. Och torde man väl deruti tå söka 

 orsaken till, att ifrågavarande naturföreteelse der icke synes 

 hafva tilldragit sig någon uppmärksamhet. 



Men i de all större växtlighet saknande arktiska trakterna, 

 hvarest dessa faktorer icke verka och der — under polarnatten 

 — solens frånvaro och den låga temperaturen endast undan- 

 tagsvis medgifva uppkomsten af dylika fastare ytlager, der ge- 

 staltar sig företeelsen helt annorlunda. Och man skall snart 

 uppmärksamma det förhållandet, att ett flere centimeter tjockt 

 täcke af nyfallen snö ofta förvånande hastigt ånyo försvinner, 

 utan att detta försvinnande tillräckligt förklaras genom smält- 

 ning eller afdunstning. Den rätta orsaken är emellertid lätt att 

 finna, ty om endast en helt måttlig vind blåser, märker man, 

 att snömassan befinner sig i hastig strömning åt det håll, dit 

 vinden går, och om vindstyrkan är större och snömängden till- 

 räcklig, brusar snöfloden med ett djup af flere centimeter i oaf- 

 brutet lopp fram öfver nejden, hvilket fortgår ända tills den 

 lösa snömassan helt och hållet försvunnit. Endast de små 

 mängder, som stannat mot eller bakom något enstaka uppskju- 

 tande föremål eller samlat sig i någon mindre hålighet, antyda, 

 att nyligen ett löst snötäcke höljt den fasta snöskorpa, som nu 

 ånyo trädt i dagen. 



Med hänsyn till vidsträcktheten af det område, der denna 

 företeelse under flera månader af året ständigt upprepas och 

 med hänsyn till den starkt afkylande förmåga, som yrsnön har, 

 dels ifölje af sin vanligen låga temperatur och dels ifölje af sitt 

 behof af smältningsvärme, kan det svårligen betviflas, att en 

 dylik vidtomfattande snötransport skall ega en märkbar klima- 

 tisk betydelse ftir de trakter, dit den är rigtad, och således 



