ÖF VERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 18 83, N:0 10. 9 



Mars, April, Maj, Juni och Juli^) från störningar och derefter 

 tor hvarje timme tager medeltalet af alla 5 månadsvärdena, er- 

 hålles en medelcurva, som med stor noggrannhet representerar 

 luftelektricitetens dagliga period under dessa månader, oberoende 

 af tillfälliga störningar. Hvarje timvärde är då bestämdt genom 

 något mera än 300 observationer. När den så erhållna medel- 

 curvan jerafördes med curvorna för hvarje månad, visade det 

 sig, att Maj månads curva företedde noggrannt samma varia- 

 tioner som medelcurvan (i afseende på rigtningen), hvaraf man 

 kan sluta, att de luftelektriska variationerna under denna månad 

 haft ett synnerligen regelbundet förlopp och försiggått på ett 

 sätt, som sannolikt är i bästa öfverensstämmelse med den 

 grundlag, som beherrskar detta fenomen. Den är afgjordt dubbel- 

 periodisk, tensionen är betydligt högre och den dagliga ampli- 

 tuden större än under de förut undersökta månaderna, hvar- 

 jemte kan anmärkas, att månadens molnighet (6,1) ligger i 

 närheten af Novembermediet. 



Till undvikande af vidlyftighet utvaldes derför observations- 

 serierna för Maj till bearbetning; jordmagnetismen naturligtvis 

 äfvenledes för Maj. Alla beräkningar hafva skett i enlighet 

 med de i det föregående omnämnda formler och metoder (till 

 jemförelse hafva äfven här utjemningscurvorna blifvit beräknade). 

 Man finner att dessa curvor (Pl. XX) visa en öfverensstämmelse, 

 som går vida längre än vid November- och Decembercurvorna, 

 i det att dubbelperiodiciteten hos båda fenomenen är tydlig-), 

 och tillika såväl maxima och minima som hela hufvudpartierna 

 af curvorna relativt hvarandra intaga sådana lägen, att den 



^) Januari och Februari medtogos ej, emedan både de meteorologiska och elek- 

 triska journalerna angifva dessa månader såsom synnerligen rika på stör- 

 ningar. 



^) Afven af iakttagelserna under 1872 — 73 års svenska expedition framgår, att 

 jordmagnetismens totala intensitet har ett hufvudmaxim. kl. 11 — 2 på natten 

 och ett hufvudminim. kl. 4 — 6 e. m., ett sekundärt maximum kl. 11 f, m. 

 och ett sekundärt minimum kl. 7—8 f. m., med hvilka observationer mag- 

 " netiska curvan för Maj står i noggrannaste öfverensstämmelse. Observ. 

 magnet, faites pendant Texpédition arctique suédoise en 1872 — 73, par AUG. 

 WiJKANDER. Vet. Akad. Handl. Bd XIII, sid. 120. 



