34 ÖFVEUSiGT AF K. VBTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR, 1869. 



Superficies laterales, som äro framifrån concava, uppifrån 

 .endast baktill convexa. Främre hälften upptages af 



Fossa costalis, som är framtill concav och högst, baktill 

 begränsad af en vertical, låg list. 



Superficies suturalis posterior, den suturyta på manubrium, 

 som genom brosk är förenad med nästföljande corpus sterni, är 

 granulär, oval, upptill bredare och mera convex, med öfre vink- 

 larna framskjutna, bildande svaga incisurce semilunares. 



A. 



Corpus sterni: Pars pi-ima. m.m. 



Största längd 23. 



Minsta bredd 19. 



» tjocklek 15. 



Pars sexta{^.) B. 



Största längd 24. 



Minsta bredd 19. 



» tjocklek 16. 



Superficies interna hos A framifrån concav, hos B platt; 

 hos A från sidorna convex, hos B på sidorna och i midten med 

 en svag longitudinel fåra. 



Superficies externa lika med den förra hos A. 

 Superficies laterales, uppifrån convexa, framifrån concava. 

 Superficies suturales anteriores granulära, convexa, fyrsidiga 

 med hos A öfre randen, hos B den främre längst. Hos B en 

 liten intryckning i midten. Incisurce laterales nästan platta, 

 svaga, höga. 



Superficies suturales posteriores granulära och med granu- 

 lära intryck, transversella, subrectangulära med afrundade vink- 

 lar. Incisurce laterales intaga hos A mera af öfre, hos B mera 

 af undre delen af ytan; hvarföre hos A öfre vinklarna, hos B 

 undre vinklarna äro framskjutna. 



